Здраво работиш!
Отскоро живея в квартала.
Не съм знаела, че работиш в магазин.
Познаваме ли се?
Вярно, че си изсветлих косата.
Бяхме в един клас през втората година в гимназията.
Юзухара Чика.
Спомни ли си?
Спомних си, че не искам да си спомням.
Радвам се. Сега всъщност имам затруднения.
Изгониха ме от квартирата, защото не мога да плащам.
Срещата ни е направо съдбоносна.
Ще ме прибереш ли, поне за тази вечер?
ИЗПЕЙ МИ "ВЧЕРА" Сцена шеста
Извинявай, Уозуми.
Ти така и не успя да ме разбереш.
Познаваш Юзухара? - Не съм разговарял с нея.
Беше в една приятелска банда. И тук съм я виждал.
Така ли било? - Наричаха я някак…
Унищожителката!
В която банда влезеше, започваха едни драматични връзки.
Всичките се разпаднаха накрая.
Мисля, че разбирам защо.
Беше от най-отдадените на ученето момичета,
но за нея започнаха да се носят слухове
и, когато завършвахме, вече имаше много "жертви".
Нямам представа защо тогава заряза и мен.
Аз съм изненадан.
Имаш си онази красавица, Хару,
а сега попадаш и на бившата си.
Защо не се събереш с нея?
Защо се забавляваш така? - Понеже не е мой проблем.
Това вече е далечно минало. Пък и тя пак ме изостави.
Извинявай, че те занимавам с това.
Твърде късно.
Вече познавам твоята техника по-добре от моята вкъщи.
Случваше се всеки път, когато се местех като ученичка.
Какво стана с хлапето?
Това не е ли работа като за него?
Ро ли имаш предвид?
Не ми се иска да карам учениците си да ми правят услуги.
Сериозно? Е, аз нямам нищо против
да помагам с жиците по всяко време.
Да, ако обичаш. - Да.
Вратата е отключена.
Добре дошъл! Тъкмо съм готова с вечерята.
Как влезе тук?
Както се влиза. Намерих резервния ти ключ.
Взех го на излизане.
Използвах всичко, останало в хладилника ти.
За мисо супата пазарувах сама!
Зеленчуците от хладилника леко запържих.
Яйцата бяха пред разваляне, затова използвах всичките.
Яйца със зелен лук…
Вкусно ли е? - Хубаво е.
Няма грешка, но… Ти тук ли ще се нанасяш?
Грижи се за мен. - Няма да стане!
Просто месец… Не, само три седмици!
Намерих си работа. Ще си тръгна, когато ми дадат заплата.
Каква работа?
Свиря на пиано из разни рецепции.
Теб наистина си те биваше.
Но защо при мен?
Нямам много приятелки,
а другите ми бивши си имат приятелки.
Ами ако и аз си имам?
Нямаш! Личи си по стаята.
Хайде, за малко, става ли?
Помогни на бившата си да си стъпи на краката.
Ти ме заряза само след 4 месеца!
Разчитам на него, когато имам проблем.
Не е честно да сте приятели!
Глупаво ли постъпвам? - Г-це Мориноме?
Да? - Къде отивате?
Подминахте методическата. - Вярно…
А, да! Един приятел от Ниигата ми изпрати
много хубаво саке. Искате ли да го опиташ с нас?
В студиото на мой познат търсят персонал.
Искаш ли да се пробваш?
Да не съм уволнен?
Глупости, просто ще ти е от полза.
Ако ще ставаш професионален фотограф, трябва да пробваш.
За това е напълно прав. Да работиш почасово в магазин
и в галерия, не води до нищо сериозно.
И все пак…
Добре дошъл! Днес има гьоза.
Само секунда. Сега ще почистя.
Нямам нищо против…
Но печката е включена.
Чакай, Уозуми… Какво има?
Да нямаш температура?
Мориноме, държиш много на алкохол! Още?
Морита, това ми е достатъчно… - Какво толкова!
Ами ти, Мориноме?
Нямам приятел.
Глупости! - Наистина нямам!
Няма да се прибираш, докато не признаеш!
Моля ви, не ми доливайте!
Не искаш ли да идеш в болница? - Не харесвам болниците.
Не е заради болниците, а заради иглите. Винаги е било така.
Защо помниш такива глупости?
Направих попара, ще се справиш ли?
Мерси. - И аз ще си хапна.
Това червеното какво е? - Маринована слива.
Исках да стане сочно.
Не съм предполагал, че те бива в готвенето.
Научих се, когато заживях сама.
Невероятно е, че родителите ти са позволили да си сама.
Не го позволиха. Тръгнах си сама.
Кой възрастен ще се съгласи с вечерния час 19?
Късно е за такива сръдни. - Говори си каквото искаш.
Но сега имам работа, защото те ме накараха да се науча да свиря.
Голяма ирония, нали?
Ти фотограф ли искаш да ставаш?
Не можеш да станеш такъв само защото ти се иска.
Ясно.
Защо всички ми се нахвърлиха така!
Влюбена си в истинската си любов! - Съвършено.
Не е точно истинска любов. Просто си падам по него от преди.
Чакай малко!
Значи никога не си имала истинска връзка с мъж?
Това лошо ли е?
Лошо ли е?!
Все едно! Сега е началото. Реших да съм по-позитивна.
Защо съм тук?
Дали Уозуми е тук?
Госпожо Шинако!
Нонака! - Рикуо търсите, нали?
Не, аз… - О, хайде, да проверим!
Чакай!
Болен е?! - Звучеше зле по телефона,
сигурно и утре няма да дойде.
Но е борбено момче, сигурно ще се оправи бързо.
Не съм го виждала от толкова време!
Хич не се пази, дано наистина му мине бързо.
Хей, госпожо…
Напълно беззащитен си. Толкова искаш да угаждаш.
Как да не се тревожа за теб?
Кой може да е по това време?
Да?
Ами… Уозуми е болен, на легло.
А вие сте?
Просто гратисчийка. - Така ли…
Притеснявахме се за него, но явно няма нужда.
Нонака, да вървим. - Но…
Можехте да влезете…
Коя беше тази? - Не знам. Явно гратисчийка.
Как така? Кога успя?! И нищо да не ни каже!
Но той всъщност не излиза с никоя от нас.
И това е така, но… Как може да сте така спокойна?!
Той е предател!
Аз вече му отказах веднъж.
Няма как да го обвинявам.
Какво да се прави? Човешкото сърце е непредсказуемо.
Госпожо…
Дошли са и двете?
Не искаха да те тормозят и си тръгнаха веднага.
И двете са много сладки, бива си те.
Е, аз тръгвам.
Ама ти още ли я държиш у вас?
Какво ще правя сега?!
Рикуо дойде ли?
Днес още не е, но като че ли оздравява.
Да му предам ли нещо?
Добър ви ден. Нещо да имате да ми казвате?
Само спокойно…
Значи бившата.
Всичко е минало.
Не ми харесва! Кажи й да се маха!
Не мога да я изгоня така.
Виж, че още си падаш по нея!
Нищо подобно. А теб какво пък те интересува?
Кретен! Вземи да умреш!
Жив ли си?
Здрасти. Звънях ти вкъщи, но те нямаше.
Здравей, Уозуми. По-добре ли си вече?
Виж… Чух, че си минавала да ме видиш…
За какво говориш?
С едни колежки ходихме да пием и после се прибрах право вкъщи.
Но… Шинако?
Още ли ти се гади? - Не, не е това.
Сам си го направих това.
Купих скумрията цяла и сама я пълних.
Месото се отделя много трудно.
Храната е много по-вкусна, когато имаш компания, нали?
Да… Макар че чувството е странно.
Никога не сме се хранили така, докато бяхме двойка.
Да, така си беше. - Помниш ли, че каза…
Не каза ли, че не мога да те разбера?
По онова време го смятах за странно изказване,
но сега вече мисля, че може и да си била права.
Не се надявам, че изведнъж ще започнеш да ме разбираш.
Онова наистина не значеше нищо.
Трябваше ми причина, защото вече си имах друг.
Защо всеки път правеше нещата толкова гадни?
Защото съм бунтарка? Шегичка!
Не е това.
На мен наистина ми се искаше да ме харесват.
Не мога да отказвам на тези, които искат да са с мен.
Сигурно някое колело в главата ми е ръждясало.
Никога не съм се влюбвала наистина и не съм имала сериозни влечения.
Така говориш, но си популярна.
Добра ученичка, талантлив пианист, нали?
Мога всичко, но без умение.
Защо се чувствам ядосана?
Добър ден!
Ако искаш да говориш с Уозуми, защо не го почакаш вътре?
Няма нужда… Извини ме.
Само минутка!
Може би е… недоразумение?
Вече споменах, че съм просто навлек тук.
Твърдя с абсолютна сигурност, че между мен и него няма нищо.
Извинявай. Наистина не му повярвах, че си има приятелка.
Не, грешиш! Аз съм му колежка от университета.
Не съм му гадже или подобно.
Значи си тази, по която той си пада.
Ами… Не знам какво да кажа.
Може ли да запаля? - Разбира се.
Той е просто едно добро момче.
Винаги си е бил такъв.
Срещата ни тук изобщо не беше случайна.
Говорих с едни приятели и те споменаха, че той работи в магазина.
Знаех, че ще ми помогне, ако го помоля.
Това е всичко.
Наистина. Само това.
Не искам да загази заради мен.
За какво са всички тия въздишки? Дразниш ме!
Можеш ли да ме виниш?
Щом ти е сърдита, значи си късметлия!
Ако питаш мен, всичко ти е наред.
Прибрах се.
Къде се е скрила?
До Уозуми! Знам, че е внезапно,
но получих аванс за работата ми като пианист и си тръгвам.
Макар че беше за кратко, благодаря.
Послепис: Макар че съм много проста, пианото си го обичам.
И ти продължавай да се стараеш.
Голяма е шемет.
Превод: GFotaku
Eastern Spirit ® 2020