Август
Сайонджи-сенсей...
Починете малко.
Добре съм.
Ако заспя сега, няма да мога да довърша.
Ей.
Да излезем на въздух.
Малко почивка.
Добре.
До после.
И вие си починете по някое време.
Обадeте се ако ви трябвам.
Ще сме наблизо.
Хайде.
Дайкичи!
Горещо е...
Ледена.
Много си изстинала.
Ако изключа климатика, момчетата развалят ръкописа с пот.
Температурата ти пада от стрес.
Така ли?
Относно новия проект...
Мисля, че качеството на работата ти ще спадне. Не си струва.
Ама и ти нямаш много силна воля.
И изкарваш добри пари, няма нужда да се претоварваш.
Но...
Какво?
Сега всички мен гледат.
Но догодина няма да е така.
Нови художници се появяват всяка година.
Ще ми обърнат гръб ей така.
Много си черногледа.
Не е здравословно.
Пак имаш мастило на лицето.
Момиче си, така че...
Не съм момиче!
Аз съм художник!
Ще работя вкъщи!
Извинете...
Работата е много досадна.
Добро утро...
Извиках те.
Извинявай. Много е горещо...
Това охлажда ли те?
Да.
Да ти спретна ли обяда?
Да!
Ей!
Помогни ми!
Добре!
Лятната ваканция започна.
Сутрин й правим обяда заедно.
После Рин отива на занималня.
Искаш ли да посетим гроба на дядо в събота?
Наближава О-Бон.
След като е...
Какво? Не искаш ли?
Камбанките още не са цъфнали.
Ще им отнеме още малко време.
Този път ще купим цветя.
Ще отидем пак като цъфнат.
Дядо ще се зарадва на камбанките посадени от теб.
И аз това мислех!
Но най-много ще се зарадва да го посетиш.
Това е най-важно.
Добре.
Ако Рин я нямаше, даже нямаше да мисля за дядо.
Рин! Рин!
Коуки!
Ако мърдаш, всичко се разваля!
Опа!
Защо косата ти е толкова фина?
Не знам!
Какво?
Чакай малко!
Ей! Ще закъснеем!
Какво му е?
Дайкичи, колко остава?
Фестивал О-Бон
Десет дни мисля...
Намерих една!
Черупка от бръмбар!
Черупка?
Това е познато...
Тук имам няколко.
Гадост!
Не ги тръскай!
Ще закъснеем!
Ей!
Внимавай като пресичаш!
Идвала съм тук много често.
С дядо?
Да.
Наистина, баба също е погребана тук.
Бабата на дядо?
Не, моята баба.
Майка ми е дете на баба и дядо.
А аз съм нейния син.
Майка ти е дъщеря на дядо!
Ама...
Тогава тя ми е сестричка.
Ужас! Не знам как да й обясня това.
Насам!
Ето го!
Гроб на Семейство Кага
Гробът е мокър.
Този буркан...
Беше на Масако...
Ma...
Какво? Тя даже не дойде на погребението!
Рин, ей сега идвам!
Стой тук за малко!
Оскуби плевелите!
Добре!
Какво да правя?
Дошла е с някой на гроба?!
Бау! Бау!
Какво?! Какво правите тук?
Помислих ви за изнасилвач.
Дойдох на гроба на дядо.
Наистина дойдох...
Но трябва да ви кажа нещо.
Рин е тук.
На гроба е.
Аз...
Рин ми е скъпа, и не си мисля често за вас.
И не ми пука за вашата ситуация.
Ако Рин не пожелае, няма да ви събера заедно.
Знам това.
Защо тогава ме последвахте?
Искате ли да видите Рин отдалече?
Ще изчистим гроба и после се прибираме.
Ще се застоим малко.
Рин сега ме чака.
Правете каквото искате.
Ние ще си вършим работата.
Рин... Извинявай...
Забавих ли се?
Добре ли си?
Трябваше да направя нещо...
Нищо, извинявай.
Много ли чака?
Не много.
Самотна ли беше?
Странен си!
Защо нервничиш?
Не нервнича.
Ето.
Дръж го така.
Добре.
Вече не е бебе...
Кръвната връзка е много силна.
Много прилича на теб.
Отзад...
...е много сладка.
От това растояние...
...той прилича на Соичи...
Радвам се.
Каква изненада.
Такива случайности стават на О-Бон.
Сега е на 7 години.
Разбирам...
Изненадах се, че имаш дъщеря,
Помислих, че той ти е бившия.
Я стига.
Не мисля, че тоя има някакъв мозък.
Но може да поумнее след половин век.
Половин... век?
Мъжът с нея трябва да е приятелят й.
Дайкичи?
Не бих казал, че това е лошо.
Дайкичи!
Но някои хора бързо си привеждат живота в ред.
Ей, Дайкичи!
Да?!
Ще отидем ли в къщата на дядо?
Наблизо е, нали?
То вече не е къщата на дядо.
Някой живее ли там?
Не, никой, но къщата е на чичо ми.
Братът на майка ми, затова...
Семейния олтар също е там.
Разбирам...
Добре. Ще питам чичо дали може да влезем в двора.
Наистина?!
Само в двора!
Знам пътя!
Мисля да поема новия проект.
Сериозно?!
Сигурна ли си за това?!
Изоставих дете заради работата си.
Трябва да работя повече.
Вече работиш много!
Работиш за двама души!
Не стига...
Ще работя толкова много, че ще забравя какво съм яла.
Ти и без това забравяш какво си яла...
Ако...
Ако не забравя някои неща...
Ще...
Стигнахме!
Същата както преди!
Но ти си се променила.
Няма ги!
Камбанките!
Пръстта също я няма!
Дядо обичаше камбанките!
Сигурен съм, че не е искал.
Чичо знаеше дядо колко обича камбанките.
Но те увяхват през зимата.
Сигурно не е знаел, че пак поникват през пролетта.
Камъните също...
Ако не ги разпръснеш,
...плевелите ще поникнат и ще изядат всичко.
Добре че преместихме дървото на Рин.
Спасихме го.
Добре че имаме камбанки за дядо и в нашия двор!
Спасихме ги!
Точно!
Промяната не е лошо нещо.
Но гробът винаги ще е гробът на дядо, нали?
Да!
Рин!
Честит рожден ден.
Шоколадова е!
Сайонджи-сенсей, последна проверка.
Добре ли си?
Наистина много се престараваш този път.
Като говориш така, се забавям, престани!
Давай.
Ще го довърша, със сигурност.
Дайкичи, сергиите ще затворят!
Не, няма!
Като дядо.
Коуки е тук!
Какво има?
Щяхме да се срещаме до храма.
Мама много се бави!
Не носиш ли юката?
Не мога да скачам с юката!
Това не беше ли готино?
Къде е майка ти?
Каза, че ще дойде като се облече, за да се срещнем пред храма.
Да вървим!
Преди сергиите да затворят!
Дайкичи, внимавай с колите!
Знам!
Чакай! Трудно се бяга с гета!
Ще те нося!
Забрави!
Може да носиш мен!
Забрави!