Какво мислиш, Тревър?
Мразя всичко и всички, затова ще се напия с бира,
вкиснала в стар овчи труп.
После ще си пъхна малкия пенис в мъртво куче, за да създам бебета.
Защото съм много глупав.
Ти си ужасен и противен човек.
Много синоними на ужасен и противен. Знам всичко и съм най-умната.
Един ден ще живея в каруца, а вие ще умрете в голям огън.
Боже, полудявам.
Мина само месец.
Така мисля.
Вечерта може да е хубава.
Дано, защото краката ти изстиват през нощта.
Така ли? - Свръхестествено е.
Сякаш смъртта ме докосва.
Не искам да съм близо до тях, но са прикрепени за мен.
Ще стигнем ли града, преди да мръкне?
С малко късмет, ако това не отнеме дълго.
Да сме по-шумни ли? - Не, чуват ни.
Да побързат, гладна съм. - Бих пийнал.
Започва всеки момент. Остави ги да се приближат.
Знам.
Ето ги.
Не! Нощни създания!
Какво ще правя сама в гората?
С мен е единствено увреденият ми слуга, който мисли само за бира.
Със сигурност съм обречена. - Боже, не отново.
Казах, обречена. Беззащитна и вцепенена от страх!
Не преиграваш ли, Сайфа? - По-лесно е, като се приближат.
Четири. - Да.
Обречени са. - Така е.
Горките зверчета.
Спокойно, всичко ще свърши след малко.
А ако се извиня?
Съжалявам, не исках да запаля гората.
Нищо, не те чаках дълго.
Беше доста бързо, нали? - Да, лесно беше.
Не очакваха Белнадес и Белмонт!
Значи ме повишиха от увреден слуга.
Не знаеше ли, че значението на името ти е увреден слуга?
Не е вярно. - Като разказвач знам много неща.
Какво правиш? - Застраховам се.
Измежду нощните създания, разбойниците и престъпниците,
и онзи с платноходката, който се имаше за пират на пътя...
Най-добре да изглеждаме приятелски в новите градове.
Бързо схващаш. - Какъв месец само!
Почти бяхме загубили надежда.
Тридесет шибани дни, Ленор.
Бяхме късметлии да вървим по осем часа нощем.
Съжалявам. - Защо сте вървели?
Бяха ви дадени коне.
Не ми даде безсмъртни вампирски коне на смъртта, нали?
1 300 км и навсякъде имаше нещастници.
Конете загинаха още през първата седмица!
Там е пълен хаос!
Хората се бият помежду си, създанията са луди.
Дори вампирите се опитват да нападат кралства.
Искам да избия всички от тук до Браила.
Какво искаш първо, Кармила?
Искам вана за поне един ден.
После пратете картограф в покоите ми.
Може би имам план.
Стрига, заведи го в килия и го заключи.
Хвърляй му храна веднъж на ден.
Какво е?
Хленчещо лайно, което ми се искаше да зарежа цял месец.
Но също така е ковач.
Поддържай го жив. Планът ми има нужда от него.
Заведете го в западните килии. Не го убивайте.
Хвърлете му малко вода. Смърди.
Ако няма нещо спешно, да влезем и да те посрещнем, както подобава.
Сестри мои, последните десет дни прекарах в това адско вървене,
чудейки се дали ще умра от глад или абсолютна ярост, преди да дойда.
Чудех се дали ще ме чакате. Къде е Морана?
Очаква ни вътре, хайде.
Ето те, Морана. Радвам се да те видя отново.
Закъсня.
Тридесет дни се влачех... - Идваш в ужасен момент.
Войската ни е на ден път от Браила. Къде са конете?
Хората ги избиха с острите си пръчки.
И глутниците нощни създания.
Изядоха ги и все такива шибани неща.
Планът не можа да се обърка повече.
Имаш нужда от питие.
Кръв на девственица.
Благословени да са малките ви сърца. Все още ме обичате.
Добре дошла вкъщи, Кармила. Радваме се, че се върна при нас.
Планът не е важен, важното е, че си добре.
Добре дошла в замъка и владението си.
Ние срещу целия свят, Кармила.
Винаги е било така.
Господин Сен Жермен.
Просто Сен Жермен, моля.
Не сте ли господин? - Не.
Тогава какъв сте? - Много неща, млада госпожице.
Мисля, че искам две ябълки.
По две монети са. - Вчера бяха по един денар.
Това беше вчера.
Да, едва вчера бяха по един.
Да не съм проспал някакъв апокалипсис?
Времето лети. Сезонът е към края си.
Стоките са малко, а търсенето е същото.
Наистина времето лети и за съжаление не го контролираме.
Трябва да сте банкер. - Дайте ми монети за броене.
Да се упражнявам.
Отлично, имам един грош.
Казах по две монети за ябълка.
Грошът е два пъти по-голям от денара и има два пъти повече сребро.
Грошът не е монета. - Напротив.
Тук не търгуваме с източни пари.
Правилните пари, г-н Сен Жермен.
Не е за вярване.
Ябълките ми, ако обичате.
Не е ли късно за новодошли?
Дано не е някой разбойник.
Или онзи малоумник с платноходката на колела.
Е, това е нещо ново.
Да сте имали проблеми с нощни създания извън града?
Ако визираш онези копелета от ада, опитващи да ядат хора, значи да.
И другото село имаше проблеми.
Глутницата нападала пътници и превози.
С колежката решихме да се погрижим.
Къде сме? - Това е Линденфелд.
Манастирският град.
Кулата, която видяхме, е на манастира, нали?
Ти си разказвач.
Отдавна не сме виждали такива.
За мен е чест. Аз съм съдията на Линденфелд.
Градски съдия!
Много стар термин за шеф и земевладелец на град.
Още преди болярите и лордовете.
Как се казваш? - Аз съм Съдията, а вие?
Почакай.
Това са монасите от манастира.
Пазете се. Не се държат нормално.
Съдия. - Игумен Сала.
Какво става тук?
Това е нощно създание от ордата на Дракула.
Така е.
Вие ли го убихте? - Да.
Добре.
Ордата предаде Дракула при Браила.
Заслужават да бъдат избити от разбойници и влачени зад каруците.
Предали ли са го? - Не чухте ли, че Дракула е мъртъв?
Не, откъде знаете?
Информацията се предава между манастирите.
Вампирите били в капан в Браила.
Замъкът бил наводнен със светена вода и пратен обратно в ада.
Казаха, че са усетили смъртта му.
Искам да знам кой го е убил.
Защо? - За да накажем отговорните.
Дракула искаше да ни обедини в ада заедно с жена си.
Радвам се, че се запознахме.
Имаше жена-разказвач в Грешит.
Как се казвате? - Навсякъде има разказвачи.
Помагат и утешават ранените от ордите на Дракула.
Това обижда ли те?
Време е да тръгвате, игумене.
Правилно, ще изкажем благодарности.
Какво беше това, по дяволите? - Наскоро имаше нападение.
За манастира бе тежка нощ.
Щом всички научиха, че действията на църквата са отприщили всичко,
игумен Сала и хората му направо полудяха.
Срамота, както и да е.
Прибира бежанци, мислещи като него.
Това е проблем, господин... - Аз съм Тревър, това е Сайфа.
Без фамилии? - Не и докато не сме в безопасност.
Разумно. Тревър, радвам се да се запознаем.
Добре дошли в Линденфелд.
Какво искате за зъбите му? - Какво?
Давам ви по две монети за зъб. - Моля?
Добре, три.
Но... - Сайфа.
Три монети звучи добре, но трябва сам да ги извадиш.
С удоволствие! - Тревър, не е редно!
Нали си гладна? - Да.
Трябват ни приятели, но и пари.
За храна и място за спане, различно от каруцата.
Това може да е добре.
Свикнала съм да спя в каруци, но е хубаво, когато спреш.
Онзи там има бира.
Може ли една халба? След малко ще имам пари.
Щом си убил онова, получаваш безплатно.
Обичам те!
Боже, това е по-хубаво от секс.
По-хубаво от секс ли?
Е, не точно...
Добро, но по различен начин.
Наистина ли? - Не исках...
Дано се наспиш добре с ледения ми крак, забит в...
Превод: Koen http://subs.sab.bz