Вещици! - Вещерство!
Кой е? Разказвачите мъртви ли са?
Не. - Връщай се обратно.
Трябва да умрат, преди слънцето да залезе.
Слънцето вече залезе.
Не може да влизате в Божия дом.
Бог не е тук. Това е празна кутия.
Бог е във всичките Си църкви.
Любовта на Бога ти не е безусловна.
Не ни обича, но и теб не обича.
Направих каквото пожела. Всичките ми дела са в Негово име.
Повръща Му се от делата ти.
Аз съм епископът на Грешит!
Богът ти знае, че нямаше да сме тук, ако не беше ти.
Вината е изцяло твоя, нали? - Беше вещица!
Лъжеш в Божия дом?
Нищо чудно, че те е изоставил. Но ние те обичаме.
Какво? - Обичаме те.
Нямаше да сме тук, ако не беше ти.
Нека те целуна.
Отиде натам!
Хванете го!
Сега ще го пипнем!
Магьосник!
Вещица! - Аз съм разказвач и уча магия.
Не служа на демони и не върша злини.
Не каза, че си магьосница. - Не си ме питал.
Разбирам защо си отишла в катакомбите да търсиш бога.
Какво правиш тук? - Не съм искала да се биеш за мен.
Сама водя битките си. - Добре.
Ти. - Бързо ги убийте!
Не, само аз и ти. Хайде.
Умееш да казваш на другите какво да правят.
Караш добрите хора на Грешит да убиват за теб.
Да видим как ще се справиш сам. Ти и аз.
Виждам, че имаш нож.
Дали хората от Грешит са виждали как свещеник вади нож?
Каква наглост! - Свещеникът има нож.
Дългият ти нож и късият ми меч. Да започваме.
Хайде, нямаше проблеми да биеш един старец сутринта.
Нямаше проблем да лъжеш хората относно разказвачите.
Те ни навлякоха тези беди! - Не е вярно и го знаеш.
Разказвачите останаха, за да помогнат.
Епископът ти ни навлече бедата.
Той започна всичко, като уби беззащитна жена.
Щеше да направиш убийци от тези хора, но тук само един не е невинен.
Това си ти.
Това са те. Идват.
Към далечната страна на площада!
Копията отпред! - Какво? Защо?
Само аз знам как да се боря с тези неща.
Всеки с копие или дълго оръжие да дойде отпред заедно с мен.
Шест отпред, шест отзад. Копия напред!
Дръжте ги така. Трябва ми истински свещеник.
Отиди с няколко човека до някой кладенец и вадете вода.
Знаеш какво да правиш с водата. Осветяване!
Сайфа, искам да ги обградиш, щом дойдат на площада.
Искам да идват само срещу нас. Ще се справиш ли?
С лед ще стане ли? - По-добре е от огън.
Да се надяваме. Искам сол тук. Колкото намерите!
Поръсете остриетата си със сол. Веднага!
Сайфа, стени!
Свещеникът наистина може да осветява вода.
Копиеносци! Четири крачки напред!
Сайфа, препречи им изхода.
Задните копия нагоре!
Срежете го!
Солта убива демони! Кажете на всички!
Камшикът е осветен за борба с вампири и демони.
Мечове!
Ние сме цяла армия! Армия от ада!
Отново сме в катакомбите. Не съм била толкова навътре.
За Бога!
Не бях аз.
Защо сте тук? - Историята за месията под Грешит!
Онзи, който ще ни спаси от Дракула. - А ти?
И ти ли търсиш мистичен спасител? - Просто паднах в дупка.
Дракула броди из страната. Има армия от чудовища.
Решен е да изтреби всички хора. - В това ли вярваш?
Дракула призова ордата си във Влахия. Това е факт.
Няма място за вярване.
Но не питаш за това. - Не.
Питаш дали вярвам, че си спящ месия, който ще ни спаси. Не вярвам.
Белмонт! - Знам какво си.
Какво съм? - Вампир.
Питам се дали събудихме човека, който ще убие Дракула,
или събудихме Дракула. - Как ме нарече?
Ще те наричам както искам, щом ми показваш зъби.
Нарече те Белмонт. Дом Белмонт?
Тревър Белмонт. Последният син на дом Белмонт.
От поколения Белмонт се борят срещу създания на нощта.
Какво искаш да кажеш? - Белмонт са убивали вампири.
Докато добрите хора решиха, че не ни искат наоколо.
Дракула е решил да заличи човешката раса.
Пука ли ти, Белмонт?
Честно, не ми пукаше.
Но сега... Време е да го спрем.
Мислиш ли, че ще можеш? - Мисля, че ще трябва да те убия.
Белмонт, не! Него чакахме.
Не е. Той е вампир.
Не си чакал тук стотици години, нали?
Не ми харесва тона ти.
Мястото е старо, но не изоставено. Всичко е живо и функционира.
Вампире, разкажи й колко точно си чакал тук долу.
Коя година е? - 1476.
Значи година. - Ето.
Що за месия поставя смъртоносни капани,
за да спи непробудно в каменен ковчег?
Защитата не беше за теб. - Да й го беше казал.
Това са просто машини. Не трябваше да ме защитават от теб.
Попитах те дали ти пука.
Пука ми за делата на фамилията ми и за живота на хората.
Ще трябва ли да те убия? - Мислиш ли, че можеш?
Ако наистина си Белмонт, а не измамник, може и да успееш.
Да разберем. - Белмонт, не можеш да го направиш!
Кажи го на летящия си Исус. - Можеш само да обиждаш, нали?
Изморен, малък...
Млъкни вече.
Не го прави, Белмонт! - Това не е месията ви.
Замъкът на Дракула може да е навсякъде.
Казах ти, че така изглежда отвътре.
Знаеш ли как изглежда Дракула? - Никой не знае.
Имаш остри зъби и спиш в ковчег.
Това не е кръчмарски бой. Покажи малко класа.
Имаш ли бог, на когото да се помолиш за последно?
Да.
Боже, нека вътрешностите на вампира не съсипят туниката ми.
Какво?
Все още мога да те разкъсам. - Можеш, но ще те наръгам.
Но ще умреш. - Не ми пука.
Въпросът бе да те убия. Да оживея беше просто лукс.
Ще те изпепеля, преди да докоснеш гърлото му.
Мислех, че съм спасителят ти. - Аз също.
Той спаси живота ми. - Ти си разказвач - магьосник.
Да, с него имаме една цел - да защитим хората.
Добре. Много добре.
Ловец на вампири и магьосница. Ще свършите работа.
Аз съм Адриан Цепеш. Във Влахия ме знаят като Алукард.
Син на Влад Дракула Цепеш.
Спя в личната си крепост под Грешит от една година.
Възстановявам се от раните си, защото опитах да спра баща си.
Ти си Спящия войник. - Чувал съм историите.
Знам, че разказвачите мислят, че историята е от бъдещето.
Знаеш ли цялата история? - Да.
Спящия войник ще се срещне с ловец и магьосник.
Никой не ми го каза.
Защо мислиш, че дядо искаше да останеш?
Мразя разказвачите.
Какво следва? - Трябват ми ловец и магьосник.
Трябва ми помощ, за да спася Влахия и може би целия свят.
Да победя баща си. - Защо?
Майка ми така би искала.
В крайна сметка всички сме роби на семейните желания.
Ще ни помогнеш да убием Дракула и да спасим Влахия?
Баща ми трябва да умре.
Тримата можем да го унищожим.
Превод: Koen http://subs.sab.bz