Всичко е заради старите фамилии като Белмонт.
Притежават цялата власт и воюват помежду си.
Кой е по средата? - Ние!
Защото не сме от значение. Знаеш ли защо?
Откъде си? - Според теб от леля ти.
Дошъл си от мизерията. Аз също.
Всички сме от мизерията.
Изкарваме си прехраната като работим всеки ден.
Поддържаме копелетата нахранени и облечени.
Роби! Ето такива сме.
Роби на великите стари фамилии и игрите им.
Извинете, може ли бирата ми? Мисля, че изтрезнявам.
Добре, но да ти видя парите.
Какво е това на гърдите ти? - Ризата ми.
Само още една халба.
Да ме топли, докато намеря дърво, под което да спя.
Това е фамилен герб. Познавам го.
Само още едно питие и си тръгвам.
Това е гербът на Белмонт. - Виж, ето парите.
Ти си Белмонт, нали? Дом Белмонт, фамилия Белмонт!
Никога не съм ги срещал. Забрави.
Тръгвам си. - Не, ти си Белмонт!
Всичко е по твоя вина. - Не знам за какво говориш.
Напротив. - Точно така.
Всички знаят, че Белмонт са използвали черна магия.
Имали са работа с чудовища.
Белмонт са се били с чудовища. Така съм чувал.
Това е просто една стара риза.
Белмонт бяха изключени от църквата.
Прокудени и отречени. Отнеха земите им, защото бяха зли.
Зли. - Ордите на Дракула бродят тук.
Чия е вината? - Не е моя.
Белмонт използваха черна магия, а сега тя е навсякъде из Влахия.
Много добре знаеш чия е вината.
Тръгвам си. Веднага се махам.
За да доведеш чудовищата тук ли?
За да намеря къде да пикая и да спя. - Можеш да спиш тук.
Не си взел лопатата си.
Не ми трябва. Признай и ще го направя бързо.
Как се казваш? - Исусе...
Нося къс меч и камшик.
Опитай отново. - Тревър Белмонт от дома Белмонт.
Последният син на фамилия Белмонт. Доволен ли си?
Не.
Това беше лицето ми!
Така ли искате да го направим? Чуйте.
Бил съм се с вампири.
Ритни го!
Ще ми оставите ли топките намира?
Аз съм Тревър Белмонт.
Не съм губил в битка с мъж, нито със звяр.
Мамка му.
Исусе!
Копелета. Дано кървите до смърт.
През задниците! Всяко едно копеле като вас.
Грешит.
Последната спирка между мен и глада. Следващият град е на 65 километра.
Започва се.
Никой няма да влезе, нито да излезе.
Не биха го направили, само за да не закуся.
Предупреждавайте, преди да си изпразвате гърнетата.
Не мислех, че ще огладнея толкова, че да вляза в канал.
Няма значение.
Какво ще купя с една монета? - Малко сушено козе месо.
Не съм те виждала преди. - Само минавам.
Ще го взема, благодаря. - Минавай по-бързо.
Предполагам, че имате проблеми. Не се ли защитавате?
Не ни трябва. Имаме група от разказвачи.
Щом направим каквото трябва, демоните ще ни оставят намира.
Има една стара история за Спящия войник.
Преди стотици години бил герой, но сега спи под катакомбите.
Защо? - Чака, докато има нужда от него.
Мисля, че ще се върне. - Наистина ли?
Да, но си мълчи, защото новият епископ мрази старите мъдрости.
Чудовищата идват през нощта, но хората на епископа през деня.
Разбра ли ме? - Знаеш ли какво мисля?
Разказвачите са разболели Спящия войник.
Нямаме защита и затова копелетата на Дракула идват всяка нощ.
Епископът ще оправи нещата.
Градът отдавна е отишъл по дяволите.
Ако всички правят каквото им казва, всичко ще бъде наред.
Предупредих те, не отричай.
Не ме послушахте, господине. - Преговаряш ли ми?
Не, говоря ви.
Всички виждат, че нямаме вина за случващото се с Грешит.
Продължавай напред. - Глупав ли ме нарече?
Работя с Бог, но с магията си виждаш неща, които аз не мога?
Няма магия, господине. Тук сме, за да помогнем.
Разказвачите не помагат. Вие сте опетнени и привличате злото.
Беше ви казано да напуснете Грешит до изгрев-слънце.
Виждаш ли? Слънцето е изгряло. Добре погледни изгрева, старче.
По-малко ли ще се страхуваш, ако убиеш един старец?
Може би ще се почувствам по-добре.
По дяволите, съжалявам.
Исках само да взема жезъла. Как е пръстът ти?
Какъв шибан пръст? - Един духовник не говори така.
Отиди да те прегледат. - Убий копелето!
Виж, не харесвам свещеници. Наистина не ги харесвам.
Тръгнете си и няма да има проблеми. - Веднага го убий!
Предупреждавам ви, че ще стане отвратително.
Интересна вещ за един свещеник. Това е нож на крадец.
Не съм във форма, но съм трезвен. Някой ще пострада.
Помогни му и го заведи в църквата. Повече не закачайте този човек.
Насилието не бе нужно, господине.
Но го оценявам.
Аз съм старейшината на разказвачите Кодри.
Благодаря за добротата. Мисля, че се въздържа.
Няма защо. Да те изпратя до кервана ти?
Установили сме се в Грешит. Нямаме керван.
Ще се радвам да ме придружиш до дома ни.
Колко сте? - 11, но настоявам, че сме 12.
Един от нас изчезна.
Тук живеем. Влез и се запознай с хората ми.
Разтревожихме се за теб. Казах ти, че е рано да излизаме.
Казах ти, че е нужно да предложим помощ на хората.
Срещнах християнски свещеници. - Добре ли си?
Благодарение на този мъж, но ще си имаме неприятности.
Какво си сторил? - Не съм във форма.
И двамата са живи. - Насилие ли си използвал?
Младите вярват, че думите са по-силни от действията.
Нали това правят разказвачите? - Чувал ли си за нас?
Фамилията ми е благосклонна към вас, въпреки че баща ми би един от вас.
Истинските разказвачи не се бият.
Опитваше се да го убеди да напише историята ви на хартия.
Доста сме предпазливи.
Историята е жива, а хартията - мъртва.
Искаш ли нещо за ядене? - Предпочитам нещо за пиене.
Арн, донеси вода на приятеля ни. - Няма значение.
Обяснете ми защо сте тук.
Разказвачите живеят там, където считат за редно.
Знам, че сте номадски племена, но не сте тук от скоро.
Как разбра? - Местните ви обвиняват за атаките.
Църквата има нужда от виновник. Отклоняват хората от истината.
Църквата доведе ордите на Дракула по тези земи.
Така ли? - Имаше разказвачи в Търговище.
Църквата изгори жената на Дракула на клада като вещица.
Мамка му. - И така може да се каже.
Не отговорихте на въпроса ми.
В Грешит вече няма сгради. Няма доктори, нито помощ.
Знаеш, че не можем да обърнем гръб на хора в нужда.
Затова сме тук. - Разкажи му и останалото.
В историята ни има един слух, може би легенда.
Обичам слуховете. - Под Грешит спи спасител.
Герой, който спи, докато има нужда от него.
Докато над земята не надвисне мрак.
Чувал съм я. Спящия войник. Това е местна легенда.
Звучи доста удобно, ако ме разбирате.
Колко знаете за нас, господине? - Аз съм Белмонт.
Знам, че сте номади, събиращи знания.
Помните ги и носите историята със себе си.
Знам, че имате и скрити познания. Практикувате с магия в племената.
Мислех, че семейството ти е изчезнало.
Ако това е учтивото за прогонени, мразени и изгорени...
Магията не ти е непозната.
Щом сме открили история в миналото, това не значи, че е от там.
Най-мъдрите ни магьосници знаят, че смъртта не е безусловна.
Възможно е да чуваш истории от бъдещето.
Вярваш, че под града някой спи и вие сте тук, за да го събудите?
Един от нас отиде да го търси. - Това ли е изчезналият разказвач?
Отиде в катакомбите под мавзолея, западно от църквата.
Не се завърна. - Защо не се обърнете към кмета?
Загина при първото нападение. Търсенето ни не беше успешно.
Какви са плановете ти?
Да открия храна и пиене, да хапна, да пийна и да продължа.
Само това ли? - Ще седна на дърво да гледам шоуто.
Всички тези добри хора, които умират.
Не чувстваш ли състрадание? - Това искаше църквата.
Моята фамилия можеше да се бие с Дракула, но те не ни искаха.
Пожелаха сами да се бият с мрака. Пожелавам им късмет.
Обикновените хора във Влахия не са имали право на избор.
Щом злите копелета управляват, хората са си мълчали отстрани.
Винаги има избор. - Намери по-високо дърво.
Ще гледаш как умираме. - Не полудявайте и си тръгнете.
Отидете при друг керван на юг.
Внук му е. - Арн!
Внукът на старейшината е долу. Дори не можем да ги погребем.
Не зарязваме мъртвите си. - Оставаме заради хората от Грешит.
Да, но оставаме и защото се надяваме.
Оставате да умрете с хората тук.
Не защото така е редно, а защото не си открил трупа на внука си?
Щом така го приемаш.
Ако донеса трупа на хлапето, ще си тръгнете ли?
Изчакайте извън града. Помогнете на оцелелите след атаката на ордата.
Защо го правиш? - Скоро ще дойдат за вас.
Добрите хора. Ще бъде погром.
Сутринта го обсъждаха на пазара. - Не отговори на въпроса ми.
Знам какво е да те преследват заради това какъв си се родил.
Ако открия внука ти, ще си тръгнете ли преди мрак?
Ако това е условието ти, да.
Тръгвам. Не обикаляйте да търсите подкрепа.
Стойте точно тук. - Белмонт.
Смъртта не ни плаши.
Плаши ни това да живеем и да не сме дали всичко от себе си.
Не ми пука.
Превод: Koen http://subs.sab.bz