Жар-птица
Как ми се ще да имах криле като жеравите и да летя високо...
Тогава щях да отлетя отвъд морето и да видя други брегове.
"Страданията на младия Вертер"
Професоре! Професор Сарта!
Професоре!
Професоре, чуй ме!
Чуй ме, моля те!
Моля, не удряйте стъклото. Капсулата може да се счупи.
Истинският свят не е толкова хубав, както е написано в книгата.
Синьо небе и зелени ливади...
Тези неща ги има само в книгата и в твоето въображение.
Ако излезеш от капсулата...
Клетките на тялото ми ще се разградят.
Да, казвал си ми го много пъти. Обаче, професоре,
тогава защо сърцето ми така копнее за света навън?
Ако съм просто купчина клетки в буркан,
тогава нямаше да имам такива мечти.
Затова, професоре...
Данните сочат, че не можеш да оцелееш навън.
Въпреки това искам да изляза!
Изкам да вдишам въздуха, ако ще и само веднъж,
вместо да съм затворен в капсулата години наред.
Искам да почувствам света със тялото си.
Нали това означава, че съ жив?
Нали? Професоре!
Добре.
Робита, източи изкуствената поддържаща течност!
Професоре...
Не Ви го препоръчвам.
Няма нищо, направи го!
Аз дадох живот на Адам.
Но животът си е негов.
И трябва да бъде живян!
Разкачи пъпният кабел!
Да.
Адам, излез!
Това е светът, за който мечтаеше!
Професоре...
Професоре, навън съм...
Излязох от капсулата!
Отвън съм!
Аз... излязох... навън!
Аз... летя...
Глава "Бъдеще" част първа
3403-та година. Земята бързо умираше.
Красивата природа отдавна бе изчезнала и човечеството се премести да живее под земята.
Последната му крепост беше там отдолу.
Защо?
Защо не става?
Опитах какво ли не, за да върна живота на умиращата планета. Опитвах безкрай!
Но въпреки усилията ми не мога да създам човешки живот.
Какво ми трябва? Чудо ли?
Светлина?
Какво каза току-що?
"Чудото ще се случи"?
Защо ми го казваш?
Професоре!
Професор Сарта!
Професоре!
Какво има?
Два живи организма наближават базата.
Човекоподобни форми на живот.
Тамами, дръж се!
Да!
Масато!
Масато...
Бягай, Тамами, настигат ни!
Бариера?
Обектите са опазени.
Тамами!
Събуди се, значи?
Позакърпих ти тялото.
Раната на крака ти също е излекувана.
Муупито ти също е наред.
Тамами не е муупи!
Тамами е...
Преди 50 години, един безформен организъм, наречен "муупи"
беше донесен от експедиция на планетата Целзий 12.
Тези издържливи организми, оцеляващи при всякакви условия,
имаха уникалното свойство да създават илюзии и да оформят човешките сънища.
Те също можеха да приемат всякаква форма, затова
бързо бяха разпространени по целият свят.
Обаче...
Хората започнаха да се крият във фантастичните светове, които муупитата им създаваха,
отричайки реалният свят.
Така муупитата станаха опасни за човешкото общество и
беше задействан план за тяхното унищожение.
Оценявам това, че ни спасихте.
Но ако мислите да ми отнемете Тамами, аз...
Бягство на човек с муупи...
Контролната станция няма да ви изпусне.
Млъкни!
За Тамами аз ще...
Разбирам.
Виж, не съм ти враг,
обаче имам едно условие...
Професоре, засякохме огромен брой внезапни съобщения
между подземният град Ямато и всички останали.
Не съм виждал нищо подобно. Предлагам да го проверим.
Не ми дреме какво правят тъпаците в подземните градове.
Това...
Това... какво...
Организмите, които създадох.
Но така и не успях да създам нито един съвършен.
Всеки има по някакъв дефект.
Сетих се!
Професор Сарта!
Бяхте изгонен от университета заради
нелегални опити да създадете човек изкуствено.
Изгонен сте завинаги от подземния град.
Не бях изгонен.
Сам реших да напусна.
Ако хората ще се развъждат, то трябва да стане на земната повърхност.
Тамами!
Тамами, дръж се!
Защо си вътре?
Муупито ти беше изтощено почти до смърт.
Течността създава същите условия,
като на родната планета на муупитата.
Ако я оставим там за малко, тя ще се възстанови.
Наистина ли ще е наред?
Обещавам.
Преди ти каза, че не си ми враг...
Какво е условието ти?
Това е...
Изгоненият учен, Сарта.
Какъв късмет.
Какво каза?
Планетата умира.
Единственият жив организъм е човекът.
Искам да върна живота на повърхността.
Искаш да дам Тамами като опитно зайче за ескперимента ти?!
Не опитно зайче!
Искам да създам нов вид живот, базиран на клетъчната структура на муупитата.
Това са измислици!
Хората не са богове.
Досега не се бях замислял, че муупито може да помогне.
Ако мога да използвам огромната им жизнена сила, ще успея да създам нов живот.
Отказвам!
Няма да участвам в лудите ти фантазии.
Взимам я и напускам моментално.
Неидентифицирано превозно средство наближава бързо.
Автоматична защитна система, а?
Какво искаш?
Благодаря Ви за топлото посрещане, професор Сарта.
Откъде знаеш кой съм?
Всички в управата Ви познават.
Рок!
Яманобе! Ти...
И ти ли се криеш тук?
Не ме лъжи!
Дошъл си да заловиш Тамами и мен, нали?
Ей...
Какво друго може да иска специален агент...
Ей!
...идвайки на повърхността?
Чакай, изслушай ме!
Млъкни!
Стига толкова! Нищо не знаеш!
Не дойдох да гоня никого.
Аз също избягах от подземния град Ямато.
Какво?
Война, казваш?
Да, ще започне война между подземните градове.
Невъзможно!
Главният компютър сам предложи това "невъможно".
Резултатът от война между главните компютри е ясен.
Ще се унищожат едновременно.
Едновременно?
Ако единият бъде унищожен, другият ще се самоунищожи.
Това им е заложено.
Ами тогава какво ще стане с градовете и с хората им?
Ще умрат преди да разберат какво става.
Не е чак толкова лошо.
Не може ли да бъде спряно?
Опитахме всичко,
но не проработи.
Затова избягах.
Съвсем скоро всичко ще свърши.
Защо хората са доверили бъдещето си на компютри?
Защо не взимат собствени решения?
Засечени са силни земетресения в поздемните градове по цял свят.
Унищожен.
Защо? Тези градове нямаха нищо общо.
Ако някой град бъде пощаден, той ще е победител.
Човечеството е загубено.
Масато!
Какво стана?
Тамами...
Компютрите в контролните центрове започнаха война
и всички са унищожени.
Не!
Хората в това убежище сме единствените оцелели.
Но рано или късно радиацията ще ни достигне и ще умрем.
А също и цялата планета.
Масато...
Но все още сме живи.
Трябва да има начин да оцелеем.
Моля те, не се предавай.
Права си. Ще видя какво може да направим.
Масато...
Нищо чудно, че Яманобе примира по теб.
Оформила си се като жестока мацка.
Кой си ти? Не се доближавай!
Не се плаши!
Ще избягам от Земята с ракета.
И искам да дойдеш с мен.
Космическото пътуване е скучно нещо.
Ще те взема, ако ще и насила.
Ще приготвя нещата. Чакай ме!
Масато...
Това е ракетен хангар.
Да. С тази ракета може да избягаме в космоса.
Трябва да има някоя обитаема колония там.
Съжалявам да ти съобщя, но ракетата е заета.
Рок!
Ако не възразяваш ще взема ракетата и муупито Тамами.
Тамами?
Нали не очакваш да тръгна сам на такъв дълъг път?
Никога няма да ти я дам!
Рок, копеле...
А сега муупито.
Сеизмична катастрофа!
Земята крещи!
Сега пък какво?
Тук е опасно. Моля, евакуирайте се в блок Б-2.
Млъкни! Разкарай се!
Масато...
Активирай всички роботи! Доведи Масато и Рок!
Робита! Робита! Отговори!
Спря...
Радиацията се покачва.
Какво?
Замърсяване ниво 3. Радиацията ще бъде смъртоносна след 120 минути.
Къде е муупито?
Къде изчезна?
По дяволите, не мога да задържа радиацията!
Робита, какво пра...
Тамами?
Масато...
Къде е Масато?
Тамами, как излезе?
Капсулата се счупи и...
Трябва веднага да се върнеш, иначе...
Открихме Масато Яманобе.
Масато!
Няма признаци за живот.
На гърдите му има следи от изстрел на лъчев пистолет.
Какво?
Тамами!
Масато, лъжа е, нали?
Отговори ми!
Шега е, нали?
Масато! Отговори ми! Масато!
Искаш ли да го спасиш?
Има начин да го спасим...
Може да ти струва живота, но да помогне на него.
Така ли? Може да го спасиш?
Обещавам.
Замърсяване ниво 4. Заразена площ 75%.
Тамами, може да не успееш да задържиш сегашната си форма след експеримента.
Няма значение, стига да спасим Масато.
Масато...
Животът на земята ще се върне и ти ще го родиш!
Търсих Ви, професоре.
Предайте ми муупито!
Стреляй, ако искаш.
Но ако не завърша експеримента, всички ще умрем.
Как така?
Радиацията в сградата е почти смъртоносна.
Радиация?
За нас вече е късно.
Сигурно си забеляза симптомите.
Но ако експеримента е успешен, Робита може да използва данните и да ни съживи.
Робита?
Аз го унищожих.
Какво каза?
Пречеше ми и го застрелях.
Но без Робита не мога да завърша процеса.
Всичко е напразно!
Ясно, унищожил съм единственото си спасение със собствените си ръце!
Откачена работа!
Събирането на данни завършено.
Значи така изглежда наистина, а?
Мамка му!
Това...
Да не би...
Жив ли е?
Аз какво...
А, да, Рок...
Раната...
Чудото за което спомена птицата... си бил ти...
Професоре!
Не го осъзнах и използвах Тамами да...
Тамами е.
Тя реши да даде собствения си живот, за да спаси твоя.
Тя знаеше че няма да може да се върне в предишната си форма.
Как е възможно?
Сградата е изпълнена с радиация.
Не ми остава много.
Но ти ще живееш.
Трябва да опиташ да възстановиш живота.
Моля те,
сложи тялото ми в ракетата и я изстреляй.
Искам да гледам възкресяването на Земята отгоре.
Професоре...
Такъв приятен и същевременно плашещ вятър...
Сега ние сме единствените същества на планетата.
Отговори ми, Тамами!
Субтитри: Gray Phantom Fansub Превод: Sayron Cordin
Някой шепне
с тих гласец
на блестящите звезди
обещание, което чух отдавна.
Когато душевните рани болят,
те бленуват за своята майка,
вехнещи на пресекулки.
Чувам молитвата в гласа
и вече не съм сама в тъмнината.
Всичко е наред,
силата на любовта е вечна.
Следващият епизод:
Три милиарда години пълна самота...
На повърхността на Земята
няма никакви животни, риби, насекоми или дори микроби.
Единственият живот е той.
Защо аз?
Защо не мога да умра?
Защо трябва да живея вечно?