Жар-птица
Смешник!
Човек, умрял при взрив по време на експеримент,
бе отново съживен чрез силата на науката.
Въпреки това, операцията не беше напълно успешна.
Той повече не можеше да различава хората.
И изгуби ума си по старомоден робот, изхвърлен на боклука.
Той се казваше Леона.
Чихиро, носиш скафандър?
Как изглеждам?
Прекрасно.
Глава "Възкресение" част втора
В очите на Леона, Чихиро изглеждаше като красива жена.
Намерих резервните батерии.
Може частично да поправим системата.
Имам въпрос?
Въпрос?
Леона, ти ни докара на това място без дори да се замислиш.
Не можах да го осъзная, инстинктивно се насочих насам.
Все едно...
Все едно нещо ме доведе...
Мамка му!
Кой съм аз?
Леона...
Защо дойдох тук?
Каква е причината?
Ще се опитам да разбера.
Ако разберем каква е тази сграда,
ти може и да си възвърнеш паметта.
Данните в архива са строго защитени.
Сигурно е нещо много важно.
Но не се тревожи, би трябвало да ги достигна.
Какво е...
Холографическо изображение, представящо планетна среда.
Това е старата Земя.
Изглежда вече е възстановил системата.
Леона, май ме взимаш за идиот!
Целта потвърдена. Роботизирани хрътки в действие.
Тук се пази огромна информация за околната среда.
Какво става?
Това изворче беше...
Какво?
Нарушители.
Насам!
Няма да ходите никъде!
Заловете ги!
Вълци!
Мамка му!
Ще ги спра.
Чихиро!
Давай! Бягай! Бързо!
Чихиро!
Дръж се!
Ранена си! Чихиро!
Чихиро! Чихиро!
Мамка му...
Ще оцелея!
Ще оцелея на всяка цена!
Това е моята...
Съдба!
Елате ми!
Леона, бягай!
Бягай!
Рейко!
Не ми пускай ръката!
Предател!
Леона!
Изгубихме ги? Невъзможно!
Защо?
Леона, успокой се!
Дишай дълбоко!
Радвам се.
Притесних се, защото беше в безсъзнание много дълго.
Имах сън.
Сън?
Насън хората преживяват
видения които може да са се случили.
Значи и аз съм сънувала.
Но когато го докладвах, решиха да ме изхвърлят.
Казаха, че има повреда в мисловните ми алгоритми
и че съм безполезна.
Затова ме изхвърлиха за скрап.
Чихиро...
Леона, какъв беше сънят ти?
Беше нещо от детството ми.
В едно изворче имаше разни гадинки и насекоми,
съставящи красив, малък свят.
Но аз го унищожих.
Не беше нарочно.
Исках да го направя по-красив и съвършен.
Но с това наруших равновесието в извора.
Веднъж унищожен, не успях да го поправя, напук на всичките ми усилия.
Сигурно същото се е случило със Земята.
Хората несъзнателно са нарушили природните правила
и така е започнало унищожението на Земята.
Когато Леона бе съживен, той не си спомняши миналото.
Но администраторът Ламп не му повярва.
Той помисли, че това са преструвки и беше решен да...
Спри! Не искам да го виждам!
Не знам какви данни се опита да измъкне от Леона,
но предположих, че Вие имате представа, професор Сарта.
Група учени се опита да спре
процеса на земната смърт.
Но беше напразно.
Ден след ден планетата се влошаваше
и всички създания започнаха да измират.
Леона, Земята скоро ще умре.
Като изворчето?
Точно така.
Исках да спра това и не пестях усилия, но...
Предатели!
Проектът за възстановяване на Земята беше прекъснат
и мечтата на баща ми не се осъществи.
Баща ми обичаше Земята и нейната природа повече от всички.
Затова реши да се самоубие.
Татко!
Оттогава у мен се надигнаха бурни чувства.
Неистово желание да живея.
И после...
Предател!
Какво има?
Коя си ти?
Аз съм...
Защо?
Защо изглеждаш точно като нея?
Това е...
Леона!
Спомних си!
Спомних си всичко!
Спомних си какво се случи тук тогава!
Тогава?
Търсихме начин да спасим Земята,
затова дойдохме на Луната.
В карйна сметка
успяхме да получим мостра от тялото на жар-птицата.
Едно от перата й беше
затворено в екто-плазмен контейнер.
И аз се заех да открия тайната на живота.
Наистина ли свърши анализа?
Да, запазих всички данни.
Браво!
Гений си като баща си!
Леона, ти наистина си най-добрият партньор, който съм имал.
Толкова ли си доволен, че ще монополизираш нашите открития?
Че как!
Всички ще примират да научат тайната на животворната сила
и ще ни умоляват да им я разкрием.
Двамата ще имаме абсолютна сила и ще господстваме над човечеството!
Властта не ме интересува.
Знам.
Истинската причина да участваш е за отмъщение.
Искаш да отмъстиш за смъртта на баща си.
Искаше да завършиш отмъщението си.
Знам как си се чувствал.
Не, не знаеш.
Никой не може да разбере какво изпитва душата ми.
Душата ти?
Е, все тая.
Та, къде са данните?
На сигурно място.
Сигурно, а?
Винаги готов за всичко, а?
Ти си човек, който ще направи всичко, за да постигне целта си.
Дори използва онази жена, за да се сприятелиш със Сарта.
Напълно я измами с добрите си преструвки.
Кой е там?
Рейко...
Вярно ли е?
Леона, кажи ми.
Ти се включи в проекта, за да спасиш планетата, нали?
Просто искаше да спасиш Земята, нали?
Да спася земята?
Няма полза.
Преди двайсет години човечеството заряза Земята
и се пресели в космоса.
А сега ще искаме да спасим Земята със силата на Феникса?
Не искам да участвам в такъв лицемерен проект!
Каза нещо за отмъщение...
Баща му беше предаден.
Правителството прекрати проекта му за възстановяване на Земята.
Това толкова го разочарова, че се самоуби
като изгоря в къщата си.
Той обичаше Земята.
Повече от всички други.
Значи затова...
Къде отиваш?
А ти как мислиш? Да кажа на професор Сарта!
Не мога да ти позволя.
Слушай! Стой мирно!
Тревога?
Фениксът е!
Ти ще умреш.
Ще умреш и ще се прераждаш отново и отново.
Сам си избра съдбата.
Да, ти сам си я избра.
Рейко!
Не ми пускай ръката!
Предател!
Рейко!
Когато се съвзех, се реех в абсолютна празнота.
И смътно почувствах, че съм между живота и смъртта.
И тогава бях съживен.
Леона!
Къде съм?
Какво...?
Висейки цял ден в онази килия съвсем сам, се чудех
защо ме карат да живея с този изкуствен мозък.
Нито робот, нито човек...
Защо? Защо?
Бях самотен и изплашен. И тогава те срещнах.
Бях спасен.
Като се замисля,
може би бягството ми с теб съвсем не беше случайно.
Чихиро,
ти приличаш на Рейко, защото малкото ми останала съвест
ми подсказваше, че трябва да изкупя вината за предателството.
Затова...
Изкупление? Я не ме разсмивай!
Ламп!
Леона, ти знаеш, че нямаш съвест.
Но не можеш да ме измамиш!
Чихиро!
Ама наистина, какво ти става?
Ако ми се извиниш, ще бъдем партньори...
Копеле!
Ти рани Чихиро!
Ще те убия!
Тъпанар! Това е просто скапан робот!
Млъкни!
За мен Чихиро е важна жена!
Какво се смееш?
Леона, ти си скрил данните в този робот и
се преструваше, че си изгубил паметта си. Затова го измъкна.
Съжалявам да ти го съобщя, но няма никакви данни.
Какво?
Не съм запазвал данните от "Феникс" никъде.
Всичко изгоря в онзи пожар.
Лъжеш! Няма да ме измамиш!
Ти си чудовище!
Имаш данните. Имаш ги, нали?
Стреляй!
После може да ми сложиш още един изкуствен мозък.
Може да ме възкресяваш колкото си пъти искаш.
Така аз наистина ще имам вечен живот.
Не се бъзикай!
Пусни ме!
Чихиро!
Защо?
Роботите не би трябвало да нападат хора!
Трябва...
Чихиро, добре ли си?
Ранена си!
Благодаря ти, Леона.
Ти си единственият, който се е държал мило с мен.
Радвам се, че те срещнах...
Чихиро!
Чихиро...
Леона.
Още си в съзнание, заради изкуствения си мозък.
Чуваш ли ме?
Да, професор Сарта.
Ако сменя ранените части от тялото ти с механични,
ти пак ще живееш.
Моля, не го правете.
Защо?
Исках да отмъстя на хората, защото напуснаха земята.
Затова се включих в проекта.
Но сега осъзнах, че онзи, на когото исках да отмъстя е баща ми.
Обичах го,
но той се отказа от живота.
Отказа се от любовта ми.
Не можех да му простя за слабостта и егоизма,
и се заклех да порасна силен.
Да направя всичко възможно, за да живея -
това беше отмъщението ми към моя баща.
Затова ли искаше вечният живот само за себе си?
Но когато изгубих Чихиро, поне малко разбрах как се е чувствал баща ми.
Да изгубиш онова, което обичаш, да почувстваш безмерна самота...
И вече няма за какво да живееш?
Но може би вечният живот е моето наказание.
Професоре, ще направиш ли нещо за мен?
Какво?
Ще ме направиш ли робот?
Робот?
Моля те! Искам да съм робот.
Тогава Чихиро...
Съзнанието му е слабо.
Повече не може да говори.
Роботски разум, а?
Мина век откакто човечеството напусна
опустошената Земя и се премести на Марс.
И в тази нова колония...
Време е за учене.
Искам да си играем още малко.
Ех, не мога да ти откажа.
Ти не си като другите роботи. С теб ми е хубаво.
Като истински човек си.
Човек...
Татко също мисли така.
Казва, че си страхотен робот
и че се държиш като истински човек.
Понякога си спомням, че преди много време съм живял на планета наречена "Земя".
Земя? Как изглежда?
Беше много красива.
Хайде, ела.
Виж, какво красиво небе!
Субтитри: Gray Phantom Fansub Превод: Sayron Cordin
Някой шепне
с тих гласец
на блестящите звезди
обещание, което чух отдавна.
Когато душевните рани болят,
те бленуват за своята майка,
вехнещи на пресекулки.
Чувам молитвата в гласа
и вече не съм сама в тъмнината.
Всичко е наред,
силата на любовта е вечна.
Следващият епизод:
Монахинята Бикуни живее в храма си от 800 години.
Една дъждовна вечер, тя е посетена от млад самурай.
Бикуни, дойдох да те убия.
Очаквах те.
В този момент храмът попада в преплитане между измеренията.