Училище с красиви момчета.
Всички живеят в едно общежитие, а училището е гимназия "Осака".
Дойде нов ученик от Америка.
Казваше се Ашия Мизуки.
Между учениците на гимназия "Осака"
има момиче. - Какво?
Момиче? Как се е случило?
Промъкнала се е, преоблечена като момче.
Преоблечена като момче?
Това не е "Такаразука Ревю". - Това е долна клюка.
Не, истина е.
Имам доказателство.
Отговорници, какво правите тук? - Нищо.
Май не беше много добре за Сано.
Не вярвах, че Кагуразака ще счупи рекорда на гимназията.
Накацу, може ли… - Какво ще кажете за парти?
Ако искаш ела и ти, Хибари? - Не, мерси.
Ще продължим разговора си друг път.
Не е тук!
Какво има? - Портмонето…
Ще си имам неприятности, ако съм го загубил.
Няма нужда да го търсиш!
Накацу, виждал ли си ми портмонето?
Не, не съм. - Да му се не види…
Много ли пари имаше в него? - Не е това. Много неща бяха там.
Като личната ми карта и паспорта. - Паспорта?
Не е тук! - Защо си сложил паспорта там?
Ти ми каза да го сложа, където и да е.
Сано.
Имаш ли минута?
Мизуки е разобличена. - От кого?
От Хибари от гимназия "Цветчета".
Намерила е паспорта и го показа на тримата отговорници.
Значи са разбрали? - Не още. Навреме ги спрях.
Но отговорниците вече знаят, че има момиче в училището.
Сано, трябва да направим нещо. - Да.
"Честито II-ро място на висок скок!"
Честито III-то място на 400 м бягане с препятствия!"
Сега състезанието свърши.
И вече може да наблегнем на училищните дейности.
Не бива да забравяме за това! Не забравяйте!
През есента започва - Фестивал на гимназия "Осака".
Това не е състезание между общежитията, а между класовете.
Класът с най-много заслуги, ще получи специална награда.
Ти ме покани на среща. Толкова съм щастлива.
И какво?
Портмонето и паспорта… Можеш ли да ми ги дадеш?
Познаваш притежателя им, нали? - Да.
Тогава знаеш и тайната в паспорта? - Да.
Знам, че имаш свои планове, но искам да ми го дадеш.
Тогава доведи собственика при мен.
Иначе няма да го върна.
Сега да направим програма за фестивала.
Разбира се, ще има състезание по бойни изкуства.
Не, ще е сценка.
Това ли ще покажем на публиката? Глупаци!
Тогава, мюзикъл?
Щом сме мъже, ще трябва да направим мейд кафе.
Нека направим компромис
и да направим състезание по бойни изкуства.
Това не е компромис.
Толкова сте шумни! Да се бием тогава.
Тишина!
Нека мнозинството да реши.
Това е добра идея.
Сано,
взе ли паспорта?
Каза, че трябва да доведа собственика му.
Но ако направим това,
тя ще действа по свой начин. - Да.
Сега ще обявим резултата от вота.
Състезание по бойни изкуства - 0. Мюзикъл - 0.
Мейд кафе - 33 гласа! Така че ще правим мейд кафе.
И какво? Другите общежития не си гласуваха предложенията.
Пак ли костюмиране?
Закъснявам.
Наистина ли смяташ, че има момиче тук?
Трябва да се уверим. - Какво правиш? Побързай, глупако!
Боли!
Какво има, по дяволите?
Гледате: В РАЗЦВЕТА НА СИЛИТЕ
= Епизод 12 = Последен
С участието на ОГУРИ ШУН, ИКУТА ТОМА,
ХОРИКИТА МАКИ, МИЗУШИМА ХИРО, ЯМАМОТО ЮСКЕ и др.
Превод и субтитри: mrnkaloto
Да, мога да бъда с теб, Теноджи. Толкова съм щастлива!
И аз също, Канна!
Не искам никое друго момиче, освен теб…
Теноджи, не се чувстваш добре ли?
Не мога! Канна…
Съжалявам!
Видях голо момиче. Съжалявам!
Къде? - В салона.
Не казвай на никого за това. - Разбира се. Невъзможно е.
В салона на гимназия "Осака"?
Не…
Канна!
Хибари, нещо ужасно се случи.
Разбрах, че сред учениците в гимназия "Осака" има момиче.
Какво казваш? - Канна, може би погрешно си чула.
Не чух грешно. Теноджи каза, че е видял голо момиче.
Голо момиче?
Твърди, че е видял плешивия орел на Осуги?
Осуги има плешив орел?
Невъзможно!
Не! Това е! Сигурно е плешивият орел на Осуги!
Възможно е… - Права съм, нали?
Наистина искам да видя този плешив орел на Осуги!
Чух, че в гимназия "Осака" може да видиш плешивия орел на Осуги.
Чух, че имало плешиво чудовище в гимназия "Осака"!
Чух, че призракът Кю е в гимназия "Осака".
Кю, кой?
Чух, че бегачът Наоко е в гимназия "Осака"!
Знаеш ли? Чух, че Така и Тоши от гимназия "Осака" са момичета.
Чух нещо за жена в гимназия "Осака".
Важно ли е?
Какво има, Юджиро?
Да не лъжеш?
Ами ти? Да, ясно.
Това е сериозно.
Какво правиш?
Търся нещо. - Постарай се.
Щях да те питам, кое е било голото момиче.
Как така Хибари не иска да ни каже коя е?
Масао, топло е.
Че кой иска да те докосва?
Какво? Не си спал добре? - Всъщност…
Големи новини!
Сред учениците има момиче!
Какво?!
Откъде имаш тази информация?
От Юджиро. - Глупак! Нещо не си разбрал.
Но аз използвах преводача ми от кучешки, само за да се уверя.
Тогава трябва да е вярно.
Има ли тогава момиче в гимназия "Осака"?
Възможно ли е изобщо? - Училището ни е само за момчета!
Таке е! Така е!
Споделих на Канна. Не е, като да не спомогнах!
Защото наистина видях голо момиче…
Не ни става друго, освен да го намерим това момиче.
Какво?
Издирващият екип намерил мъж с тесни панталони?
Да. Сега ще проверим.
Проверете!
Действайте!
Нека аз направя проверката.
И по-добре интимността ти да е подготвена!
Надарен е! - Страхотно!
Надарен е. - Надарен?
Дори по-надарен от теб, отговорник.
По-надарен от мен?
Момче значи.
Къде е момичето?
Кажи ми кое е това момиче. Хайде!
Мисля, че има по-добър начин да го намерим.
Пак ще бъде обладан.
Добре, ела!
Оскар. - Опа.
Можеш ли да ни кажеш кое е момичето?
Сигурно е Оскар.
Превърнал се е в жена.
Да се прицелим и огън!
Момче си. Минаваш. Следващият!
И ти си момче. Добре. - Минаваш! Следващият!
Момче. Минаваш. Следващият. - Следващият!
Какво има, Ашия? Мини напред.
Момче е. - Не е.
Как използваш това нещо? - Кой си ти?
Помръдна!
Какво стана? - Да не би да се развали?
Минаваш! Следващият!
Накрая се оказа, че няма момиче.
Явно някой е сгрешил. - Всичко си е постарому.
И какво, ако наистина има момиче? - Ще я изгонят.
Заблуждава училището и ни държи в неведение.
Не можем да простим на изменник.
Но нали досега е била с нас като момче?
Няма лошо да продължим така, нали?
Не мога да се съглася. - Кара ме да се чувствам странно.
Наистина не е гот да бъдеш лъган.
Веднага бих приключил приятелството ни.
Все още ли…
не искаш да го върнеш?
Чух, че заради това в гимназията е пълен хаос.
Мисията ни е да носим радост в живота на учениците от "Осака".
Ако това ще разреши проблема,
ще ти го върна.
Сано,
обичаш ли това момиче?
Да.
Благодаря ти.
Да тръгваме.
Къде го намери? - Там.
Къде "там"? - Има ли значение? Намерих го.
Не си гледал вътре, нали?
Не ми трябват пари.
Хайде. Да тръгваме. - Да.
Миналата седмица. Същото време, същото място.
Имаше момиче там. - Дали пак ще се появи?
Ашия?
Какво му има? - Кой знае.
Защо идва чак дотук, за да се преоблече?
Може би е…
Извинете ме.
"Ученически съвет".
Днес, както и миналата седмица, преоблече ли се в съблекалнята?
Отговори на въпроса! - Как да отговори, като го насилваш?
Няма да те разследваме, нито нещо друго, така че се успокой.
Само искаме да ти зададем няколко въпроса.
Добре.
Всъщност, миналата седмица видяхме момиче да се преоблича в съблекалнята
и после седмица по-късно,
ти се появи по същото време.
Може ли това да е само съвпадение?
Честно ми отговори.
Ти…
момиче ли си?
Ясно, върнала го е. - Да.
Значи за момента всичко е наред. - Случи се нещо ужасно!
Ашия е привикан от "Вишневия комитет".
Благодаря!
Недей да мълчиш. Отговори на въпроса.
Ако не си - добре. Просто ни кажи.
Отговорници, както вече видяхте…
аз съм момиче.
Мизуки, чакай! - Сано, Накацу.
Чухте ли разговора ни?
Отдавна знаехме за това.
Какво става тук? - Аз и Накацу,
още преди вие да разберете,
вече знаехме, че тя е момиче. - Какво?
Какво става, Нанба? - Нещо не знаех?
Защо го прикривахте?
Тя дойде в това училище
заради мен.
Ашия…
дойде, защото се нараних в Америка.
Това не е истина. Дойдох по свое желание.
Тя обвинява себе си, заради това, че не мога да скачам.
Дойде тук, за да ме накара да скачам отново.
В други думи, дошла е в това училище, за да те върне на стадиона?
Благодаря й,
че ме върна към високия скок.
Значи така било.
Сега разбирам причината.
Добре, но какво ще правим, Ашия?
Аз…
много обичам това училище.
Но ако трябва,
ще напусна.
Мизуки! - Искам да завърша с вас,
но не искам да ви създавам неприятности.
Всеки от вас е много важен за мен.
Разбирам,
но не можем да оставим нещата така.
Защо? Учителите не знаят.
Ако не кажем нищо, няма да има проблем.
А ако я разобличат?
Тогава тя ще бъде наранена.
След завършването,
не бихме могли да й помагаме повече.
Наша е грешката, че не сме забелязали.
Така че до март следващата година, когато завършваме,
измислете план за действие. Ясно?
Значи мога да остана?
Не сме толкова груби, че да те изхвърлим веднага.
Много ви благодаря.
Добре. Това е. Приключихме.
Този път на фестивала ще си ми опонент и няма да загубя.
Това е всичко. Можете да си вървите.
Добре.
Извинете ни.
Добре ли си? Да остане до март?
Рискът е твърде голям.
Не може да не помогнем.
Дори и момиче, Ашия е ученик от нашето училище.
Ролята на "Вишневия комитет" е да защитава учениците, нали?
Разбрах. - Прав си.
Вие сте знаели?
Не знам какво да кажа.
Часът скоро започва.
Директоре!
Какви са тези мрачни физиономии?
Не знам какво се е случило, но вместо
да губите време в тъга, по-добре се насладете на настоящето.
Цветята не стоят вечно разцъфнали.
Насладете се на настоящето. - Добре.
Има време да помислим за бъдещето.
И отговорниците ни дадоха време.
Ще е загуба, ако гледаме с горчивина.
Така е.
Все някога ще завършим.
Така че да се насладим изцяло на времето, дадено ни сега.
Можел си да казваш хубави думи. - Глупак.
Хората ми викат "Ходеща антология".
Кой те нарича така? Ти си мамещ тъпак.
Не говори така. Ти си тъп скачач!
Кой мислиш ти даде възможност да скачаш?
Между другото, защо сега излъга?
Добре дошла, директоре.
Върнах се.
Докато ме нямаше, ти работи усърдно и добре за учениците. Благодаря ти.
Не. Забавлявах се заедно с тях.
Точно това трябва да прави един учител.
Така ли? - Да.
Как е растението, за което те помолих да се грижиш?
Ами… - Заместник директоре?
Да? - Знаеш ли как се пише оставка?
Недейте така! - Шегувам се.
Съжалявам, че мълча.
Няма нищо, и аз мълча.
Кога разбра?
Когато с брат ти се карахте. За мой късмет чух всичко.
Защо не каза нищо тогава?
Ако бях, щеше да се върнеш в Америка.
След като разбрах причината, заради която си тук,
пожелах наистина да ме видиш да скачам.
Заради…
За теб аз…
За мен?
Това е всичко.
Какво има? Кажи ми. - Отивам да се къпя.
Кажи ми, Сано!
Така ли ще излезеш?
Скачай!
Значи ти подобри рекорда на училището?
Но бе счупен малко след това.
Дори и така, ти се справи чудесно.
Баща ми е глупак.
Само за висок скок мислиш.
Но понеже си си такъв,
затова и мама беше с теб,
заради точно този глупак.
Искам да съм като теб.
Кагуразака определено е невероятен скачач.
Но моят съперник
си ти.
Така че…
няма да загубя.
Слушай внимателно.
Не можеш да превишаваш границите си.
Живей заради някого.
По този начин ще можеш да преодолееш всичко.
Изглежда си намерил този някой.
Татко, таксито е тук.
Благодаря.
Идвай си вкъщи понякога. - Да.
Отново съм след теб.
Ще ме надминеш за нула време.
Винаги ще те очаквам.
Страхотно. Усмивката на Мизуки най-накрая се завърна.
Почакай!
Забравям ли нещо?
Не, не забравих.
Любовната история между мен и Мизуки съвсем изгуби блясък.
Дори да знам, че времето сега не е подходящо,
но ако продължавам да чакам, стрелата й ще прониже Сано.
Добре, Накацу Шуичи! Това е битката на живота ти!
Не. Чакай малко.
Да видим дали Мизуки ще ме погледне до 5 секунди.
5, 4, 3,
2, 1..
Накацу!
За това, което каза последния път…
Искам да ти дам отговор.
Днес ще кажа малко повече. Нека го подредим.
Вече я уведомих за чувствата ми към нея.
И точно когато осъзнах,
че не мога да се съревновавам със Сано, тя ме повика.
Сигурно ще ми каже "Съжалявам", но все още имам шанс.
Защо ли? Имам предимство,
защото се представям добре и разкрих чувствата си.
Сано е съвсем противоположен тип.
Занапред трябва да съм пич с готина усмивка.
Съжалявам. Ето това е готина усмивка.
Значи това е усмихнат, а това - готин тип.
Както и да е, готин, усмихнат тип…
Съжалявам.
Наистина те харесвам много.
За мен присъствието ти е нещо незаменимо.
Това няма да се промени, но…
Виждам те само като приятел.
Наистина съжалявам.
Защо си толкова сериозна? Беше шега. Шега.
Всъщност харесвам жени с толкова големи гърди,
секси и много експлозивни.
Понеже,
вие със Сано се сближавате,
затова разиграх тази шега.
Бях толкова лош… Явно си го приела за истина.
Така ли?
Ние сме най-добрите приятели.
Всичко друго, различно от това, е невъзможно. До скоро.
Съжалявам.
О, не! Мисля, че ще заплача след около 5 секунди.
5, 4, 3…
2…
Каква да бъде награда за училищния фестивал на класа?
Какво ще кажете за LCD телевизор? - Това бе наградата за красавец.
Безплатно хранене за 1 година?
Това бе за междусрочното празненство.
Да не чистят 1 година? - Това бе за хващане на крадеца!
Без сутрешни упражнения? - Вече не правят.
Спортни стоки? - Спортът си е на ниво.
Копринени завивки? - Лунният фестивал.
Ами околосветско пътешествие?
Това е невъзможно!
Тогава до Атами е добре, нали?
Това бе наградата за последното мероприятие.
Акиха. - Привет, како.
Како?
Вие сте сестри? - Затова я търпим.
Ще те ударя, старче. - Извините ни.
Какъв остър език. Същата като преди.
Но направих много хубави снимки.
Права си.
Билборд.
Какво стана? Ашия.
Той падна!
Ашия? Повикай Умеда!
Побързай! Ашия.
Диша ли? - Ще се оправи ли?
Добре. Първа помощ! Да преместим горната част.
По-добре да не го местим.
Но за да го прегледа Умеда, е по-добре да му махнем ризата.
Правилно.
Побързай. Побързай. - Чакай.
Носи нещо вътре. - Не пипай!
Направете път. Пазете се.
По-добре не правете нищо.
Момчета, можете да се върнете в общежитието.
Видяхте ли това? - Видях.
Това беше… Може ли да е…
Как е Ашия? - Не се притеснявай.
Просто е в безсъзнание.
По-важното е…
Какво ще правим с тези от класа?
Каквото и да попитат, преструвай се, че не знаеш нищо.
Добре ли си?
Къде съм? - В лечебницата.
Падна от стълбата.
Така ли?
Накарах те да се притесняваш.
Какво има? - Нищо.
Ашия? - Да?
Имаш ли минута? - Да.
Оставете го да си почине днес? - Само за минутка.
Добре съм. - Извинявай.
Момчета, притесних ви, но сега съм добре.
Ашия, всъщност..
Ти момиче ли си?
Всички видяхме.
Носиш корсет.
Почакай!
Бягаме значи.
Уцелихме в десетката. - Сигурен ли си?
Какво да правя?
Гадно ми е.
Разобличиха Ашия, че е момиче.
Загуби равновесие и падна от стълбата. Всички искаха да помогнат.
Така че свалиха ризата. - Сериозно ли?
Значи те заряза? - Не си ли…
твърде директен? - Съжалявам.
В такива ситуации наистина не знам какво да кажа.
В такива ситуации ли?
"В този свят има равен брой мъже и жени.
Така че някой по-добър ще дойде за теб."
За да ме подкрепиш, ето такива неща трябва да казваш.
Гадно е, нали? Да се връщаме.
Неочаквано студено е навън.
Думите ти
са дори по-студени.
Ашия е била разобличена, че е момиче?
Ти вече знаеш, че Мизуки е момиче?
От деня, в който дойде. Усещах аурата й.
Но тя каза, че е момче.
Помислих си, че няма да има проблем и не казах нищо.
Много си те бива!
Накацу, някой по-добър ще дойде!
Глупчо!
Твърде късно е.
Какво има ли, Юджиро?
Всички са малко объркани.
Ако подходиш правилно към тях, ще разберат.
Да избягаш тук, това не е решение.
Каквото и да стане, винаги ще те защитавам.
Нали, Юджиро?
Все още си тук?
Добре. - Това е задънена улица.
Знам.
Добре. Да се връщаме. - Става.
Добро утро!
Да забравим за Мейд-кафето.
Вече имаме истинско момиче.
Няма нужда да се преобличаме като такива.
Прав е. Тогава да започнем отначало.
Защо го каза сега това?
И ти ли си момиче?
Престанете!
Всички се съгласиха, че няма да обръщаме внимание.
Благодаря ти, Секиме.
Но се чувствам предаден.
Чух, че е заради Сано. - Какво е тя? Шпионин?
Гадост! - Отвращава ме.
Хора, стига! - Млъкнете!
И се наричате мъже?
Ако имате нещо да казвате, кажете го лице в лице!
Не бяхме ли вече половин година приятели?
Стига сте си правили шеги заради това. Грозно е.
Вижте…
Момчета, съжалявам, че не ви казах истината.
Да, момиче съм.
Но не го направих нарочно.
Считам всички ви за скъпи приятели.
Така че…
Стига се оправдава, Мизуки.
Като знаем, че си момиче
вече не можем да те наречем наш приятел.
Дори да не го правиш нарочно,
ние се чувстваме предадени.
Така значи…
Съжалявам.
Момчета,
вие не знаете истинската причина.
Тя… - Накацу,
нека аз я кажа.
Най-накрая дойде моментът.
Какво ще правиш от сега нататък?
Не знам.
Но не мога просто така да се върна в Америка.
Разединени са заради мен.
Ти обикновено ги предпазваш от по-груби действия.
Дори да е така,
трябва да се примиря.
Така ли?
Както и да е,
но трябва да запомниш едно нещо.
Не си сама.
Това не е дамската. - Така си е.
Нека ти покажем как се пикае. - Да. Нека ти покажем.
Ще ни покажеш ли и ти на нас?
Или може би да почна точно тук.
Вие…
Ашия.
Съжалявам! - Съжалявам.
Вече чухме всичко от Сано.
Малко е объркващо,
но…
ти все още си си Ашия. - Секиме…
Можа да запомниш името ми.
Ще е глупаво, ако не се отнасям добре с теб.
Как да играем тази игра с момиче?
Добре ли си?
Какво си мислиш, че правиш?
Обърнете на страница 150. В ерата на Мейджи, 28-ма година,
Такекурабе…
Помисли си, че спя ли? Престани!
Накацу, разбра ли го? - Да, разбрах го.
Ашия, побързай и ми помогни!
Побързай! - Веднага!
Ашия! - Насам!
Но сега…
Училищен фестивал!
Да започваме!
Реших да не идвам на училище вече.
Не гледай така.
Толкова съм щастлива, че посещавам това училище.
Накацу, отговорник Нанба,
Каяшима, Секиме, Накао…
Можех да изживея гимназиалния живот с всеки.
Чувствам се благословена.
И тогава, на всичко отгоре,
срещнах теб.
Можах да те видя да скачаш отново.
Нещата, за които съжалявам? Няма такива.
Наистина ти благодаря.
Може ли да те попитам още нещо?
С усмивка ли се връщаш в Америка?
Разбрах. Тогава…
ще те изпратя с усмивка.
Сано.
Благодаря ти.
За идването ти тук.
Имах възможността да те видя. Наистина съм благодарен.
"Заявление за напускане"
В този случай, предполагам не може да се направи нищо?
След като се маскирах като момче и влязох в това училище… Извинявам се!
Права си. Наистина не трябваше да правиш това.
Но не съжаляваш, нали?
Не.
Ще напусна училище, веднага щом си опаковам багажа.
Отдели време за всеки днес.
Ела на училищния фестивал.
Приеми го като последен спомен и му се наслади напълно.
Благодаря ви!
Какво означава за теб това училище?
Сега, в този момент…
го чувствам незаменимо.
Моето богатство в живота.
Благодаря ви за всичко!
Мизуки, ела бързо! - Хайде, ела! Бързо.
Побързай и идвай.
Слушайте! На фестивала трябва да съберем най-много клиенти,
за да може всеки от нас да си вземе лаптоп.
Давай! Бейби!
А сега - на работа!
И така, обявявам 25-я фестивал на гимназия "Осака" за открит!
Нека започне сега!
Клас 3 А, ресторант от световна класа!
Клас 3 Б, пътешествие до неизвестното.
Искате ли да дойдете при Клас 3 В и техния клуб?
Мейд-кафето ще е по-интересно. - Искам го!
Нека ви покажа пътя, момичета.
Днес сме врагове. Не ни приемай несериозно.
Само тук може да направите снимки на красавци от гимназия!
Ромео! - Жулиета!
Идват клиенти!
Добре дошли! - Толкова е сладко!
Добре дошли.
За колко човека?
За трима.
Имаме трима клиенти…
Да. Трима клиента. - Заповядайте!
Поздравявай клиентите с усмивка!
Имаме клиенти. - Добре дошли!
Моля заповядайте. - Имаме още клиенти.
Идва един висок.
Добре дошли…
Сано?
Какво правиш?
Ти ли си?
Не си ли изненадващо добър, Кагуразака?
Можеш да избереш кой да ти сервира.
Харесваш ли си някой?
"Ромео! Защо си ти, Ромео?"
"Жулиета!"
"За това ли мечтаем? Този живот…"
"ще го предам!" Бейбе!
"Ромео! Не идвай тук горе. - Качвам се, за да бъда до теб."
"Не идвай. Ще бъдеш убит! - Жулиета!"
"Ако семейството ти разбере, тук ще си умрем."
"Жулиета."
"Тези препятствия не ще възпрат крилете на любовта."
"Жулиета! - Ромео!"
Теноджи.
Къде съм? Тук съм.
Жулиета!
Ромео.
Къде отидоха Комари и Ерика?
Виж! Тези хлътнаха много лесно.
Ами ако се възползваме от тази възможност?
Какво имаш предвид?
Не се виждаш с никоя сега, нали?
Така е. - Тогава може да излезеш с мен.
Може би… - Това е последната възможност.
Не! Беше на косъм.
Почти преминах от готиния рай към греховния.
Бих се посветил изцяло на любовта.
Стига бръщолеви!
А ти, такова…
Защо не признаваш чувствата си към Мизуки?
Не я ли обичаш?
Тя го очаква.
Тя.
Разкриха я, но тя продължава да говори в мъжки род.
Така че всъщност…
Все още иска да се вписва тук като момче.
А пък аз я обичам още откакто я мислехме за момче.
Не съм толкова добър човек,
че да помогна на друг, страдащ от разбито сърце.
Не е моя работа.
По дяволите!
Теноджи, ти глупава главо!
Ролята ми…
Това не е ли Хибари? Може ли да хапна октоподена кнедла с теб?
Нямаш правото да ядеш с мен. - Не е вярно. Имам.
Защото те обичам.
Весела Коледа.
За коя ме вземаш?
Но…
Мога да изляза с теб, ако е такъв случая.
Да тръгваме, Масао! - Да, Хибари.
Хибари!
Все още има остатъчни ефекти.
Къде бяхте момчета? Побързайте и да тръгваме!
Модното шоу.
Гимназия "Осака", в пълния си блясък,
ще представи за вас модно шоу!
Какво правя тук?
Грозна си!
Нарече ме грозна?! - И аз така смятам.
Грозна! Красавице!
Това беше наистина грозно.
Някак си излезе, че дойдох като втора цигулка. Забрави!
Виж там! Виж там!
Състезанието за бална рокля…
печели…
Сано Изуми!
Мизуки, като жена… загуби?
Няма начин!
Момчета! Как така не ме избрахте?
Не можеш да го преживееш.
Съжалявам!
Сега да се подготвим за Деня след фестивала!
Какво е "Ден след фестивала"?
Разгарът на фестивала. Лагерен огън, шоу, ще бъде забавно!
Хайде да купонясваме!
Да вървим и ние. - Извинявай!
Забравих си нещо в стаята. Ти върви. - Добре.
"Завинаги в сърцето ми."
Юджиро.
Искам да си тръгна от това училище като момче.
Ще ме разбереш, нали?
Благодаря ти.
Благодаря ти, Юджиро!
Предвидихме какво се готвиш да направиш!
Толкова студен човек си!
Вие…
Защо не каза на никой, че заминаваш? - Съжалявам.
Ако бях казала, сбогуването щеше да е болезнено.
Подиграваш ли се?
Накацу, пази се!
Ашия.
Вие…
Прекарах толкова забавно, защото ти беше тук.
Не ни забравяй като се върнеш в Америка.
Ще се чувствам самотен, като те няма.
Ще ти се обадим като пробием в телевизията.
Трябва да се върнеш и да ни гледаш. - Разбрах!
Това е мое.
Съжалявам, че изобретих детектора. - Ще те намерим, където и да си.
Да кажеш "здрасти", когато ме видиш. - Винаги ще те подкрепяме.
Благодаря на всички!
Момчетата от общежитие №1.
Съжалявам, че те нараних с бутоните. Ела в общежитие №1 когато си поискаш.
Ще ти дам гримовете, които донесох за състезанието за красавец.
Мога да те науча как да се биеш.
По всяко време ще те науча на джудо.
Толкова интересни неща има за теб, Джъмбо!
Съжалявам, ако продължавам да те обиждам.
Когато поправяха тръбите, аз трябваше да съм в твоята стая.
Ако искаш тренировка, може да дойдеш и да ме видиш!
Благодаря!
Всички от общежитие №3…
Неочаквано е, но ние те приемаме като една от нас.
Никой не позна, че си момиче. Добра си.
Извинявай, че те вербувах за нашето общежитие.
Така спокойно ни заблуди.
Искаш ли да запазиш наметалото ми за сувенир?
Прекрасна беше в конкурса за красота.
Свири невероятно на йониката.
Направи добър извод при търсенето на съкровището.
Знаеш ли името ми? - Катахираноцуджи, нали?
Пази се.
Всички се пазете.
Кагуразака? - Имах време и ето ме тук.
Заради теб имах възможност да се състезавам със Сано.
Благодаря.
Не направих нищо кой знае какво.
Завиждам на Сано, щом ти си на негова страна.
Довиждане.
Гимназия "Цветчета".
Хибари. - Четворката на Хибари.
С Теноджи винаги ще бъдем щастливи!
Със Секиме винаги ще сме щастливи!
С Каяшима ще бъдем винаги щастливи!
С Накацу… - Тихо, Комари!
Няма да се предам!
Случиха се толкова много неща… Оставаш най-силната ни съперница.
Да, но не определихме кой печели и кой губи.
Секиме.
Имам толкова спомени с теб, Ашия.
Не знам какво друго да кажа.
Ти стана първия ми приятел, когато дойдох тук.
Бях толкова щастлива!
Благодаря ти.
Накао.
Ти, ти…
Ти си много внимателен и добродушен човек.
Благодаря ти много.
Каяшима.
Знаех, че един ден ще стане така.
Но не можах да намеря правилните думи.
Да.
Добросърдечният Каяшима.
Спаси ме толкова много пъти.
Каква добра аура!
С нея е сигурно, че където и да отидеш, ще бъдеш добре.
Благодаря ти…
Отговорник Теноджи. - Може би е не е необходимо,
но… ти направи всичко по силите си.
В това училище ти се държа най-мъжки от всички.
Отговорник Химеджима.
Заради теб, общежитие №2 стана по-силно и по-красиво.
Ти ще бъдеш моя най-хубав спомен.
Благодаря, че ми дари момент от живота си.
Да.
Нанба.
Стегни се, Ашия!
Слушай, няма значение какво другите казват.
Това е твоето училище!
Винаги можеш да помолиш за помощ,
защото си ни приятел.
Ще дойдем да ти помогнем, където и да си!
Да.
Ашия.
Акиха.
Това е моята специална колекция от снимки.
Много се радвам, че мога да ти я дам.
Когато ти се плаче, гледайки тези идиоти, ще се разсмееш.
Благодаря ти.
Директоре.
Подай ми. - Да.
Научи толкова много в това училище.
Твоето красиво цвете цъфна.
Затова сега ти завършваш това училище.
Клас 2-В. Ашия Мизуки.
Честито завършване!
Благодаря ви, толкова много!
Мизуки!
Накацу!
Че аз дори
нищо още не съм казал.
Когато остарея…
Толкова много, че да не помня дори името си,
аз…
няма да забравя времето, което прекарахме заедно.
За мен ти си…
най-добрата.
Беше и моя най-добър приятел.
По дяволите!
Казах си, че няма да плача.
Благодаря ти.
Никога няма да ти кажа сбогом.
И Япония, и Америка са на една и съща планета.
Ако искаме, ще се срещнем.
Можем да правим каквото поискаме.
До скоро.
Ще те закарам до летището. Но…
ако никой не ми говори на връщане, може да заспя на волана.
Сано, идвай!
И така…
Бях ученик в гимназия "Осака" и съм щастлива от това!
Да я изправим с усмивка.
Дотук бях.
Чао!
Времето е същото като тогава. Същото синьо небе.
Сано Изуми. - Това е, което пише…
на обувката ми. Ето.
Дребен. - Защо се отказа от високия скок?
Не е твоя работа. - За маратона…
Ако победя, ще започнеш ли пак да скачаш?
Защо трябва ти да решаваш какво да правя?
Не си мисли, че лесно ще влезеш в моя свят.
Съжалявам…
Не можах да ти помогна, Сано.
Не мога да скачам.
Това е факт.
Един ден ще скачаш отново. Ще го постигна.
Знам, че мога да му помогна по някакъв начин!
Искам да го накарам да скача отново. Да се усмихва отново!
Това е…
Ти промени мнението му!
Скачай!
Помисли, че ме боли, защото коленича?
Нещо такова.
Наистина ли скочи? Защо не ми каза предварително?
Защото искам да ме видиш как скачам на официално място.
Към Сано изпитвам…
обич…
След като Сано направи скока, нямам причина да оставам.
Още не съм скочил през теб
на официалното място. Така че…
Не тръгвай! - Аз…
искам да се смея, когато и ти се смееш.
Да се забавляваме заедно.
Да скърбя, когато скърбиш и ти.
Да плача с теб, когато си тъжен.
Остани за малко… За повече.
В това състезание ще скачам за теб.
Благодаря ти,
че дойде.
Доволен съм, че имах възможността да те видя.
Докторе, толкова пъти ми помогнахте.
Благодаря ви много.
Ще ми върнеш услугата някой ден.
С усмихнато лице, сега сте квит.
Беше толкова тъжно.
Ти пък, по дяволите, откъде дойде? - От багажника.
Не преставаш да ме изненадаш.
Старите спомени наистина се връщат.
Не си измисляй ново минало.
Вече нямаш тикове и уртикария.
Излекуван си от жена, която мразиш.
Може би.
Може ли пак да съм ти гадже?
Ще го премисля.
Чакай малко, Това беше изненада. Чакай ме!
Почти е време.
Вече не си ученик на гимназия "Осака", нали?
Тогава…
Не си и момче вече.
Този път аз ще дойда за теб.
До скоро, Мизуки.
Сано!
Обичам те.
Един месец по-късно
Татко, майко, излизам!
"Осака Спорт"?
Екскурзията на гимназия "Осака" ще бъде в Калифорния?
Тримата отговорници ще заплатят пътешествието си?
Да, бе!
Гледахте: В РАЗЦВЕТА НА СИЛИТЕ
= Епизод 12 = Последен
Превод и субтитри: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2011
Очаквайте специалния епизод.