The Eastern Spirit Subbing Squad представя
Страшни времена дойдоха.
Земята под краката ни изгаряше,
а животът чезнеше бързо, като падането на нощта.
Но аз оцелях от руините на този погубен свят.
Знаейки, че няма да открия отговор,
си задавах въпроса - Какъв сега е моят дълг.
Докато не срещнах онова.
Страната, която бяхме построили с кръв и пот рухваше пред очите ни.
И причината беше нашето собствено невежество.
Всичко, което бяхме изградили през годините бе погубено.
Слава на Буда Амида.
Боли.
Ще родя.
Тихо, тихо.
Пий, за да пораснеш здрав.
Вода!
Аз я намерих пръв! - Махай се!
Нещо за ядене...
Месо...
Нещо...за ядене...
Нещо...
за ядене.
Нещо за ядене...
Нещо за ядене.
АСУРА
8 години по-късно.
Последният е... Изяж го.
Простете ми, аз съм виновен.
Сушата продължава. Не си виновен.
Боже...
Кой може да го е извършил?
Ужас!
Убили са ги!
Прерязали са им гърлата!
Вали! Най-после!
Слава Богу, дъжд!
Тисе храниш с човешка плът, нали?
Искаш и с мен да утолиш глада си.
Значи не можеш да говориш.
Сега ела на себе си!
Слава на Буда Амида!
Трябва да има причини да е такъв...
Събуди ли се?
Всичко живо за теб е враг, нали?
Да...
Нямам намерение да те убивам или изяждам.
Както и да е, оставям го тук.
Външно - човек, а всъщност истински звяр.
Погубено същество, свикнало да живее само биейки се.
Хареса ли ти?
Убиваш само за да се оцелееш,
иначе отдавна да си мъртъв.
Но да знаеш, хората са същества, които си помагат едно на друго.
Слава на Буда Амида.
Хайде, повтори!
Наму Абида Буцу
Браво, не е лошо като за пръв път.
Гняв, печал, болка и убийства.
И си носил това бреме на плещите си.
Асура.
Отсега нататък това ще бъде името ти.
Няма значение дали сега разбира или не.
Ако продължава да се моли,
може да стане човек.
Този е съвсем безполезен.
Някой да го хвърли в пропастта!
Не бързайте, господарю, само е уморен.
Ако хапне малко... - Който не работи, не трябва да яде.
Нямаме излишна храна.
Не се мотайте, а работете.
То се опита са изяде Сабору.
Какво е това?
Просто иска да яде.
Ето, яж!
Точно като куче.
Този защо върви след нас? Дали иска да изяде Сабору?
Няма да ти го дадем! Чиба!
Къде сте тръгнали? Оттук не може.
Да! - Връщайте се в селото си!
Боклуци!
Махайте ни се от пътя!
Ако не пренесем дънера оттатък, няма да мога да нахраня децата си.
Пуснете ни, моля ви.
Не ми отговаряй! - Знай си мястото!
Какво зяпаш, белята ли си просиш?
Това е Котару. Какво ще правим?
Котару беше син на местния владетел. - Много лошо!
Какво? Синът ми е убит!
Котару!
Господарю Джито!
Котару...
Моят единствен син!
Кой беше? Кой го направи?
Отговаряйте.
Господарю, той беше. Той го направи.
Какво? Защо? Ще те убия!
Изчадие, сега няма да ми избягаш!
Умри!
Защо?
А сега какво ще правиш?
Няма на къде да бягаш.
Интересно, дали го убиха?
Разбира се, господарят е безпощаден човек.
Но този младеж беше дяволски храбър.
Прости ми, изгорих раната. Всичко ще бъде наред.
Няма от какво да се страхуваш.
Добро момче.
Почти свърши. Само да спрем кървенето.
Браво, всичко изтърпя. Добро момче.
А, да. Предполагам, че си гладен.
Ето!
Асура!
Асура?
Разбрах, това е името ти.
Добро утро, Асура!
Асура?
Е, ела насам.
Слава на Буда Амида.
Знаеш да казваш сутри?
Невероятно!
Аз се казвам Уакаса. Приятно ми е.
Асура, това е око. Повтори, моля.
Око.
Това е ухо...
Ухо, ухо.
Сега опитай да кажеш: Уа-ка-са.
Уа-ка-са!
Точно така.
Забавен си.
Както и предполагах, оризът тази година расте прекрасно.
Дано... Мисля, че имаш право.
Асура, не трябва да стоиш тук. По-добре се скрий в кошницата.
Трябва да си огладнял.
Глупавичкият ми, не трябва така. А ако те бяха видели селяните?
Не му провървя на това семейство.
Не стига, че продадоха дъщеря си, но и загубиха бебето си.
Е, стига за днес. Ще продължим, след като се нахраним.
Благодаря, татко!
Асура?
Да, ти си непоправим.
Какъв красив залез, прекрасно е.
Благодаря, че ме доведе тук, Асура!
Мисля, че никой от селото не е идвал тук.
Намерихме си чудесно място.
Най-безопасното за нас.
Ела тук, Асура!
Добре...
Казват, че отвъд планината имало град.
Град.
Иска ми се да живея там.
С него...
Стой!
Град...
Ако искаш работен мъж да те храни, вземи него.
Не се говори за тези неща, нали Уакаса?
Да...
Все пак мъжете трябва да издържат семейството, нали?
Тази година пак ще вдигат данъците.
Да, дали умираме от глад, това не ги интересува.
Асура!
Добре че ме намери тук.
Погледни - гъби.
Стават за вкусна супа.
Довечера ще ти донеса малко.
А сега ми помогни.
Да извадим тази голямата.
Гъбите растат в сянката на дърветата.
Растат по-бързо на такива скрити места.
Хайде, Асура, потърси и ти.
Този сърп е много остър. Дай ми го.
Кажи, Асура, ти ли уби Котару?
И самият ти едва не загина, нали?
Не искам това да се повтаря.
Тъжна!
Уакаса... тъжна?
Не е необходимо да убиваш повече.
Благодаря ти. Добро момче.
Опита ли я, Асура?
Ако искаш, ще ти дам допълнително.
Добре, Асура, сега трябва да се връщам.
А ти утре иди и набери още гъби.
И не ги яж веднага.
Уакаса!
Липсваше ми.
И ти на мен.
Как бих искала да остана с теб завинаги.
Не знам дали ще имам късмет,
но искам да замина оттук. После ще се върна за теб.
И аз искам да се махна оттук. Където и да е, само да съм с теб.
Да избягаме в града!
Уакаса!
Асура!
Шио! - Добре съм.
Шио... Но защо?
Защо?
Престани!
Асура, виж какво му причини!
Уакаса... - Ти си чудовище.
Чудовище...
Да. Не искам да те виждам повече!
Махай се!
Уакаса...
Демон...
По-добре е да не се бях раждал.
Щеше да е по-добре да не се бях раждал!
Ти, която си ме довела на този свят -
мразя те!
Мразя това място! Мразя всичко!
Какво означава това?
Съществото, което е външно човек, а иначе звяр, страда, че се е родил.
Щеше да е по-добре да не се бях раждал!
Отново се срещаме, Асура.
Позна ли болката?
Виждам, че можеш да говориш. Сега повече приличаш на човек.
Аз не съм човек.
Не съм човек, а просто животно.
Чрез рецитиране на сутри, можеш да изчистиш сърцето си.
Както ти казах -
сражавай се със звяра в себе си и стани човек.
Аз не съм човек... Всички те не са по-добри от мен.
Убиват се един друг, когато нямат нищо за ядене.
Има дори такива, които изяждат децата си!
Всички са врагове!
"Изяж, или ще бъдеш изяден"!
Затова имам зъби!
Слушай, Асура!
Вярно е, че у всеки има животинска природа,
но все пак в нас има нещо, което ни отличава от животните.
Това е сърцето.
Сърце...
Хората имат сърце и душа.
И който се води от животинското се лишава от нея.
Призна, че си изпитал чувства и тъга. Това е знак, че си човек.
Не съм казвал...
Но нали преди малко го каза?
Нямам сърце!
Затова нямам друг избор, освен да ям! Аз съм звяр!
Толкова ли много искаш да бъдеш такъв?
Добре, тогава ми дай това!
Давам тази ръка за Буда.
Ето, яж!
Давай, изяж ръката ми.
И аз съм като теб.
Никой не яде човешка плът,
защото хората разсъждават.
Но има толкова тежки времена, че го забравят.
Затова трябва да се преборят със звяра в себе си...
Недей да мразиш хората и себе си.
Мрази само звяра вътре в теб.
Това е, за да отпразнуваме, че си станал човек.
Изглежда тази година всичко е безполезно.
Не се отчайвай, Кисуке.
Чуй да ти кажа нещо. - Какво?
На Сакуджи има едни момчета, които купуват момичета.
Можеш да продадеш Уакаса на добра цена.
Да го повикам ли?
Не ставай идиот!
Няма да продавам дъщеря си.
Махай се!
Няма да забравя това. - Изчезвай!
Благодаря!
Уакаса, това е последното, което ще мога да ти донеса.
Господарят напоследък намали дажбите.
Затова... Прости ми.
Няма нищо, и без това правиш толкова много за нас.
Уакаса!
Бих помогнал, но...
Нямаме нищо за споделяне.
Съжалявам. - Няма нищо.
Извинете за безпокойството.
Разбира се, че нямаме нищо!
По-добре ти дай на мен!
Следващия път ще донеса повече. - Кога ще бъде това?
Не се движи много - ще се изтощиш.
Утре ще отида пак.
Това е наше, пуснете го!
Защо се правиш, че е твое?
Наше е!
Какво правиш?
Не е това, което си мислите. - Нашето...
Да ни окрадеш ли си решил?
Съжалявам, но Уакаса умира.
Искаш ние да гладуваме заради твоето момиче?
Това си е нашата храна. Връщай я веднага!
Много ви моля! Разберете. Само това!
Конекрадец. Дръжте го!
Същият негодник, който уби Котару!
Излизай! Къде си?
Избяга през задния вход на хамбара!
Какво? Този изрод е оживял?
Да, видяхме го с очите си.
Никога няма да простя на тази гадина.
Съберете всички хора от селото!
Този път със сигурност ще умреш.
Свършено е с нас. - Какво има, татко?
Трябваше да го послушам тогава.
Преди да отслабнеш толкова.
Може още да не е късно.
Какво ще кажеш, Уакаса?
Ако не искаш, добре. Само предложих.
Просто...
Имаме нужда от храна.
Кисуке, господарят вика всички.
За какво ли по това време? - Заповяда всички да побързат.
Няма как. Трябва да проверя какво става.
Няма да прощавам, ако някой прояви милост!
Не ме чакайте!
Намерете го и го убийте.
Който успее, ще получи за награда ориз за една година.
Ориз за цяла година!
Излизаш посред нощ?
Добре, и аз ще отида...
Когато намеря това чудовище, трябва да го убия.
Мръсника уби сина му.
Ще получим ориз за цяла година.
Разбирам...
Асура...
Уакаса!
Да не си посмял да докоснеш моята Уакаса!
Яж!
Месо.
Пак ли си убил човек?
Това е конско месо.
Не го искам.
Тогава аз ще го взема.
Татко! Това е човешко месо!
Каква е разликата! Повече не издържам на този глад!
Благодаря!
Недей!
Месо...
Татко, който яде човешко месо ще бъде навеки прокълнат!
Не казваше ли винаги така?
Така няма да му помогнеш! Това е, за да се оцелее!
Изяж го вече, Уакаса!
Няма. - Но ако не ядеш, ще умреш.
Няма да го ям, по-скоро ще умра.
Донесох го за теб.
Не ме отблъсквай. Искам да бъдем както преди.
Защо?
Защо правиш неща, които ме нараняват?
Повече не можем да бъдем приятели както преди.
Господарят Джито! Уакаса!
Това наистина е конско месо,
може да се яде.
Не се опитвай да ме лъжеш.
Изяж го! Това е конско!
Престани, Асура!
Уакаса! - Престани.
Уакаса, моля те, изяж го!
Чуй, Асура...
Ако изям това...
чувствам, че вече няма да мога да живея както се полага.
Не искам да живея с такова чувство.
Сега страдаш толкова ужасно...
И ще страдаш повече, ако не го изядеш.
Искам да живееш!
Не искам да умреш!
Трябва да живееш!
Уакаса!
Защо не ме слушаш?
Ти, глупава Уакаса...
Асура, недей!
Хванете го! След него!
Уловете звяра!
Ето го... Хванете го!
Нататък откри ли нещо? - Тук го няма.
Ето го! - След него!
Там е!
Обкръжете го!
Къде изчезна?
Ти, проклетнико...
Ето го!
Нататък!
Открих го. Насам!
Хванахме го.
Смърт!
Асура,
само за кратко се срещнахме в жизнения цикъл
но съм благодарен, че съдбата ни свърза.
От теб научих, че човек иска и може да живее,
дори и ако всичко на този свят е против него.
Дори ако е отнемал живот,
дори и убивал много след това, той може да продължи да живее
с това бреме в душата си.
Въпреки всичко, човек се бори, за да живее, докато това е възможно.
Точно затова, този свят е прекрасен.
Превод: t_lozeva
Благодарим ви, че гледахте с нас! www.easternspirit.org
Eastern Spirit ® 2015